Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/215/21
У Х В А Л А
14 січня 2021 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тридуби, Кривоозерського району, Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, одружений, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, місця реєстрації не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

13.01.2021р. до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Згідно вказаного клопотання вбачається, що у провадженні СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження № 0000001, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2021, за фактом умисного вбивства ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 01.01.2021 близько 20:00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_8 перебували в житловому будинку за місцем проживання ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , спільно вживали алкогольні напої.

Під час перебування у вказаному житловому приміщенні, в ході вживання алкогольних напоїв, на ґрунті виниклого конфлікту, у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті, тобто вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 .

Реалізуючи злочинний намір, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_7 два удари правою рукою, стиснутою в кулак по обличчю в область носу, внаслідок чого ОСОБА_7 впала на підлогу на спину.

Далі, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , усвідомлюючи та свідомо бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілої, умисно правою взутою ногою наступив на передню поверхню шиї ОСОБА_7 та з силою почав здавлювати органи шиї останньої до моменту, поки ОСОБА_7 перестала рухатися та чинити супротив. Впевнившись, що ОСОБА_7 не подає ознак життя, ОСОБА_6 покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2 від 04.01.2021, виданого Первомайським міжрайонним відділом МОБ СМЕ причиною смерті ОСОБА_7 є механічна асфіксія.

13.01.2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, зважаючи на його необґрунтованість, у зв`язку з чим просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки підтверджується наступними доказами, здобутими під час досудового розслідування, зокрема:

-протоколом огляду місця події від 02.01.2021, де під час огляду зафіксовано обстановку місця події та виявлено труп ОСОБА_7 , з явними ознаками насильницької смерті;

-протоколом огляду місця події від 02.01.2021 за місцем проживання ОСОБА_6 ;

-протоколом огляду трупу ОСОБА_7 від 02.01.2021;

-лікарським свідоцтвом про смерть №2 від 04.01.2021, виданим Первомайським МВ МОБ СМЕ, згідно якого ОСОБА_7 , померла внаслідок механічної асфіксії;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 02.01.2021;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.01.2021, в ході якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 як особу, з якою 01.01.2020 у потерпілої ОСОБА_7 виник конфлікт в домоволодінні по АДРЕСА_2 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 02.01.2021;

-протоколом слідчого експерименту за участю ОСОБА_8 від 02.01.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 02.01.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 02.01.2021;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 02.01.2021;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За такого, слідчий суддя, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню № 0000001 від 02.01.2021р. відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У своєму клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України в стані алкогольного сп`яніння, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Розуміючи наслідки вчиненого може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_6 не має постійного місця реєстрації, не має ані тимчасового ані постійного місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких насильницьких злочинів, зловживає алкогольними напоями. Також судом враховано, що після вчинення злочину, ОСОБА_6 покинув своє місце проживання, переїхавши до іншої області.

Окрім того ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, як особисто, так і за допомогою інших осіб, будучи обізнаним про місце мешкання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні, які є очевидцями події злочину та прямо вказують на ОСОБА_6 , як на особу, яка причетна до його вчинення, може здійснювати на них незаконний тиск, з метою відмови від показань або зміни показань, шляхом вмовляння або погроз, що зашкодить кримінальному провадженню.

Окрім того, оскільки на даний час досудове розслідування триває, проводяться необхідні слідчі дії, направлені в тому числі на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину, вбачається, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Ті обставини, що ОСОБА_6 неодноразово судимий за вчинення тяжких насильницьких злочинів, веде асоціальний спосіб життя, не має ані постійного ані тимчасового місця роботи, як і легальних джерел заробітку, зі слів односельчан зловживає алкогольними напоями, свідчать про стійку злочинну антисоціальну поведінку підозрюваного та дають підстави вважати про наявність ризику вчинення кримінальних правопорушень в подальшому.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

У той же час, таким ризикам не зможуть запобігти інші передбачені ст. 176 КПК України, запобіжні заходи, крім тримання під вартою, оскільки ОСОБА_6 не працює, не має міцних соціальних зв`язків та легальних джерел доходу, зловживає алкогольними напоями, схильний до злочинної діяльності.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаним ризикам застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положення п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку з чим, приймаючи до уваги вказані вимоги та те, що кримінальне правопорушення у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 вчинене із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення відносно ОСОБА_6 застави.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати на строк до 07.03.2021р. до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1