Справа № 461/8313/20
Провадження № 1-кс/461/7236/20
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

11.11.2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , володільця ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,
встановив:

слідчим управлінням ГУ Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні, відомості про яке 02.10.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000800, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 190 КК України.

Слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Львівської обласної прокуратури, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Клопотання мотивує тим, що вказане майно має суттєве значення для проведення досудового розслідування та може бути використане як докази вчиненого кримінального правопорушення, в тому числі як речові докази, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав.

Володілець в судовому засіданні клопотання заперечила в частині накладення арешт на мобільний телефон, зазначивши, що такий потрібен їй для користування у повсякденному житті. В решті клопотання слідчого не заперечила.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що група осіб, у період з 2019 року по даний час, перебуваючи на території міста Львова, шляхом обману, використовуючи підроблені документи заволодівають об`єктами нерухомості, які перебувають у комунальній та спільній сумісній власності.

05.11.2020 року на підставі ухвали про надання дозволу на проведення обшуку, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 в ході було вилучено вказані у клопотанні речі та документи.

Всі вищеперелічені документи та речі, які були вилучені в ході цього обшуку також мають доказове значення, оскільки містять інформацію щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з його незаконним з права власності об`єктів нерухомості, що є предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні.

Вилучені в ході обшуку предмети постановою слідчого визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучене в ході проведення обшуку майно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, могло бути використано під час вчинення злочину, потребує додаткового дослідження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження, вилучених речей має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Водночас, доводи володільця щодо заперечення клопотання в частині накладення арешту на телефон не спростовують наведених вище мотивів та не можуть бути достатньою підставою для відмови у задоволенні клопотання у цій частині. Крім того, володілець не позбавлений можливості ініціювати перед слідчим питання про передачу даного телефону на відповідальне збереження або клопотати про скасування арешту, у разі якщо зміняться обставини у даному кримінальному проваджені, зокрема після огляду і вивчення телефону у встановленому законом порядку.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність належних доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, зокрема на:

-2 квадратних листки розміром близько 10х10 см білого та лілового кольорів із рукописними надписами здійсненими ОСОБА_4 ;

-аркуш розміром 10х15 см з рукописними надписами здійсненими ОСОБА_4 ;

-2 квитанції, на котрих наявний підпис ОСОБА_4 ;

-2 листки із рукописними надписами здійсненими ОСОБА_4 із заголовком "Журнал зовнішніх обмірів";

-2 акти виконаних робіт на аркуші формату А4 із рукописними надписами здійсненими ОСОБА_4 ;

-2 поверхові плани із рукописними надписами здійсненими ОСОБА_4 ;

-2 обкладинки з технічних паспортів з рукописними надписами здійсненими ОСОБА_4 ;

-інвентаризаційна справа з обкладинкою на 12 арк. із рукописними надписами здійсненими ОСОБА_4 по об`єкту АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_5 ;

-мобільний телефон марки Хуавей моделі дуал ленс, чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з 2 сім-картками мобільних операторів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити заінтересованих осіб (володільців) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1