ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2263/20 Справа № 204/3462/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, якій відмовлено у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Засуджена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить застосувати до неї ст. 81 КК України.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вона перебуває в СІЗО , оскільки в неї були судові засідання. На роботу вона не ходить тому, що їй сказали, що таких молодих, як вона, на роботу не беруть. Стягнення, які в неї були, є погашеними.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, враховуючи наявність порушень режиму, відсутність заохочень, той факт, що засуджена не працює, соціально корисної активності та ініціативи не проявляє, суд не вбачає виправлення засудженої, підтвердженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому не знаходить підстав для умовно-дострокового звільнення засудженої.
Заслухавши доповідь судді, засуджену ОСОБА_7 , яка просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи апеляційну скаргу засудженоої ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженої та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженої умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджена на даний час не довела сумлінною поведінкою свого виправлення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, судом обґрунтовано враховано те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела свого виправлення, з чим погоджується колегія суддів.
Так, згідно із характеристикою, наданою начальником Державної установи Дніпровська установа виконання покарань (№4), та довідкою з особової справи, засуджена ОСОБА_7 за час перебування в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 з 03.04.2018 року зарекомендувала себе негативно, за що мала одне дисциплінарне стягнення та дві профілактичні бесіди за порушення режиму утримання, заохочень не має. До суспільно-корисної праці не залучається з незалежних від неї обставин.
За весь період відбування покарання засуджена мала 1 стягнення, яке хоч і є погашеним, однак характеризує її поведінку протягом всього періоду відбування покарання.
Судом першої інстанції встановлено, що засуджена до праці не залучена, оскільки не зверталась із заявою до адміністрації, що підтверджується поясненнями представника ДУ Дніпровська установа виконання покарань (№4) та матеріалами особової справи, тому доводи ОСОБА_7 , що таких молодих на роботу не беруть, не заслуговують на увагу.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що засуджена ОСОБА_7 протягом строку відбування покарання довела своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженої не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог її апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2020 року щодо засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4