Справа №463/3287/20
Провадження №1-кс/463/1944/20
У Х В А Л А
про скасування постанови
про закриття кримінального провадження

08 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 27 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000008 від 6 вересня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 375 КК України. Просить скасувати вказану постанову, зобов`язати слідчого виконати доступ до кримінальних проваджень, провірити його свідчення та виконати постанову процесуального керівника і ухвали судів.
Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснювало досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 6 вересня 2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 375 КК України. Постановою слідчого ОСОБА_4 від 27 березня 2020 року дане кримінальне провадження закрито. З постановою не погоджується, оскільки вважає проведене досудове розслідування неповним, висновок слідчого є передчасним, оскільки на його думку слідчий не провівши усіх необхідних слідчих дій, виніс постанову про закриття кримінального провадження. Вважає таку винесену з порушенням норм матеріального та процесуального права, так як досудове розслідування на його думку є однобічним, неповним і упередженим, під час якого не було здійснено всіх необхідних слідчих дій для встановлення факту вчинення кримінальних правопорушень, не вчинено належної перевірки отриманих доказів, належним чином не перевірено його свідчень, не виконано постанови процесуального керівника та ухвали судів.
В судовому засіданні скаржник подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, просив скаргу задовольнити.
Слідчий Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_4 або інший представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився проте слідчим надано для огляду матеріали кримінального провадження № 0000008 від 6 вересня 2014 року.
За таких обставин, з врахуванням положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе провести судовий розгляд скарги у відсутності представника органу досудового розслідування, відносно чого скаржник не заперечив.
Заслухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження № 0000008 від 6 вересня 2014 року, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).
У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові здійснювало досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000008 від 6 вересня 2014 року.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 27 березня 2020 року вказане кримінальне провадження було закрито. З постанови вбачається, що слідчий керувався п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, однак не вказав у зв`язку з відсутністю в діях кого відсутній склад кримінального правопорушення та не зазначив якого саме кримінального правопорушення.
Крім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 5 лютого 2020 року було скасовано постанову слідчого від 17 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження та встановлено, що кримінальне провадження закрито без виконання доручення слідчого про допит потерпілого ОСОБА_3 . В матеріалах кримінального провадження міститься повістка про виклик на допит ОСОБА_3 , однак відсутні будь-які дані, що така отримана останнім.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 27 березня 2020 року винесена передчасно і підлягає скасуванню, оскільки така не відповідає вимогам п. 3 ч. 5 ст. 110 КПК України та слідчим не проведено усіх необхідних слідчих дій.
При цьому, слід відмовити в задоволені скарги щодо зобов`язання слідчого виконати доступ до кримінальних проваджень, оскільки слідчий суддя прийшов до переконання про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження, а тому скаржник вправі у визначеному КПК України порядку звернутись з відповідним клопотанням до слідчого для вчинення відповідної процесуальної дії, а у випадку відмови в задоволенні клопотання вправі таку оскаржити до слідчого судді. Щодо зобов`язання слідчого виконати ухвали судів, то у відповідності до ст. 129-1 Конституції України ухвала є обов`язковою для виконання та не потребує ухвалення додаткового рішення для її виконання. Щодо зобов`язання виконати постанову процесуального керівника, то слідчий суддя вважає, що відсутні правові підстави визначенні КПК України, які дають право слідчому судді зобов`язати слідчого виконати постанову процесуального керівника.
Керуючись вимогами ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
Постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 27 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000008 від 6 вересня 2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 375 скасувати.
В задоволені решти вимог відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1