Справа № 212/6962/20
У Х В А Л А
про арешт майна

29 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,розглянувши клопотання слідчого Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0001696 від 20.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2020 року до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт навилучене майно під час обшук, а саме на мопед «Карпати» синього кольору, шасі НОМЕР_1 , двигун АЛ 9В з позбавленням права на його відчуження, розпорядження, користування.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що перелічені в клопотанні речі та предмети відповідають ст. 98 КПК України, а саме речовим доказам, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, та зберегли на собі сліди та мають істотні відомості, які можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, при цьому зважаючи, що речі були набуті кримінально-протиправним шляхом, у зв`язку із чим виникла необхідність в накладенні арешту на перелічене.
Наведене зумовило слідчого звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Слідчий, прокурор у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву з проханням розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.
В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим кодексом.
Статтею 167 КПК України визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Відповідно до протоколу обшуку від 20.09.2020 року, було вилучено на мопед «Карпати» синього кольору, шасі НОМЕР_1 , двигун АЛ 9В.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно зі ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати крім іншого:
- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з наведених вимог закону, арешт значеного у клопотанні майна та речей необхідно здійснити з передбаченою положеннями п.1 ч.2 ст.170 КПК України метою, а саме - збереження речових доказів, крім того, для використання в подальшому розслідуванні зазначених речових доказів необхідно запобігти можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Клопотання слідчого СВ Покровського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на мопед «Карпати» синього кольору, шасі НОМЕР_1 , двигун АЛ 9В з позбавленням права на його відчуження, розпорядження, користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1