Дата документу 01.10.2020 Справа № 554/767/20
УХВАЛА
іменем України

01 жовтня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві скаргу ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000558,

ВСТАНОВИВ:
13 серпня 2020 року ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргою про скасування повідомлення про підозру , в якій просив скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, про яку його було повідомлено 30.04.2020 слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_7 та скасувати повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України, про яку його було повідомлено 04.05.2020 слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_8 .

Скарга обґрунтована тим, що у Першому слідчому відділі ТУ ДБР, розташованому у м. Полтаві перебуває кримінальне провадження № 0000558 від 24.08.2019 року за ч.3ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України.

30.04.2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

04.05.2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 вважає, що повідомлення слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_6 про підозру ОСОБА_5 від 30.04.2020 р. та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 04.05.2020 р. є незаконними та прийнятими на підставі доказів, отриманих з порушенням кримінального процесуального закону.

Крім цього, в діях та рішеннях органу досудового розслідування та процесуальних керівників вбачається упередженість та однобокість в результатах розслідування даного кримінального провадження, які проявляються зокрема у помилковій кваліфікації дій ОСОБА_5 . Матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б підтверджували підозру повідомлену ОСОБА_5 , зокрема виклад слідчим фактичних обставин події, які на його думку мали злочинний характер не відповідає правовій кваліфікації зазначеній у повідомленні про підозру від 30.04.2020 року і в повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри від 04.05.2020 року.

У судовому засіданні підозрюваний та захисник скаргу підтримали, просили її задовольнити з підстав викладених у ній.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення учасників процесу , слідчий суддя приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчими ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000558 від 24.08.2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 396 КК України.

30.04.2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

04.05.2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м.Полтаві ОСОБА_6 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 396 КК України.

Як вбачається з повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_5 займає посаду старшого оперуповноваженого ВКП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області, відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» являється представником центрального органу виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

При цьому ОСОБА_5 було достовірно відомо, що відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров?я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Згідно зі ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

Також, відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» старший оперуповноважений ВКП Холодногірського ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , як працівник поліції у межах повноважень, наданих законодавством України, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність.

Так, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувало кримінальне провадження № 0001637 від 04.07.2019 за фактом умисного вбивства ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до обвинувального акту стосовно ОСОБА_10 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, затвердженого прокурором 29.01.2020 та направленого до Ленінського районного суду м. Харкова, 29.06.2019 близько 23:00 ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 прийшов у гості до ОСОБА_9 до квартири АДРЕСА_1 , де разом вживали наркотичні речовини.

Через деякий час ОСОБА_9 попросила у ОСОБА_10 дати їй в борг 200 гривень, внаслідок чого у останнього виникло до неї неприязне відношення і він вирішив вбити її, про що повідомив ОСОБА_11 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 сказав, що згоден дати гроші в борг і запропонував ОСОБА_9 для цього піти до нього додому, на що ОСОБА_9 дала на це свою згоду і разом із ним і ОСОБА_11 вийшла із квартири.

Біля 24:00 того ж дня, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 прибули до спуску в яр, розташований за територією домоволодіння АДРЕСА_2 , де ОСОБА_10 пішов до вказаного домоволодіння з метою набуття предмета для спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , сказавши при цьому, що іде додому за грошима.

Взявши у вказаному домоволодінні невстановлений досудовим розслідуванням предмет, ОСОБА_10 повернувся до ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , та наніс ОСОБА_9 один удар невстановленим предметом по голові, від якого вона впала на землю, при цьому ОСОБА_10 продовжував наносити ОСОБА_9 удари.

ОСОБА_11 спробував відтягнути того в сторону від потерпілої, але йому не вдалось це зробити. Злякавшись, ОСОБА_11 залишив місце скоєння злочину.

Вважаючи, що заподіяних тілесних ушкоджень недостатньо для настання смерті, ОСОБА_10 дістав ніж, який був у нього при собі, та наніс ним кілька ударів по різним частинам тіла потерпілої, спричинивши їй тілесні ушкодження, від яких вона померла на місці.

Причиною смерті ОСОБА_9 явилась, найбільш вірогідно, гостра крововтрата, яка розвилась внаслідок пошкодження обох сонних артерій при спричиненні коло-різаних поранень шиї.

Упевнившись в тому, що ОСОБА_9 мертва, ОСОБА_10 за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, поховав її труп неподалік від буд. АДРЕСА_2 , де його було знайдено 09.07.2019 у стані виражених гнилісних змін із гнилісними змінами м`яких тканин та усіх внутрішніх органів із їх розплавленням.

Разом із тим, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, встановлено, що ОСОБА_5 у період часу з 14.10 по 14.30 05.07.2019 у приміщенні Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області розташованого за адресою: вул. Маліновського, 1, м. Харків, усно опитав ОСОБА_12 з приводу відомих останньому обставин вбивства ОСОБА_9 ОСОБА_10 , після чого у останнього виник злочинний умисел на укриття особливо тяжкого злочину, а саме вбивства ОСОБА_9 , для чого ОСОБА_5 , діючи умисно, письмові пояснення від ОСОБА_12 не відібрав, відповідний рапорт про обставини вбивства ОСОБА_9 на ім`я керівника органу (підрозділу) поліції не склав, та, як наслідок, не ініціював зміни слідчим кваліфікації кримінального провадження № 0001637 від 04.07.2019 з додатковою відміткою «безвісне зникнення» на додаткову відмітку «умисне вбивство» та проведення необхідного комплексу слідчих дій з метою вчасного виявлення трупу вбитої ОСОБА_9 , а також притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за умисне вбивство.

В подальшому 09.07.2019 труп ОСОБА_9 виявлено слідчим СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області в ході огляду місця події в яру, розташованому за територією домоволодіння АДРЕСА_2 , за заявою ОСОБА_10 про скоєння начебто ОСОБА_11 вбивства ОСОБА_9 .

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, будучі достовірно та безпосередньо обізнаним про те, що ОСОБА_10 скоїв стосовно потерпілої ОСОБА_9 кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 КК України, а саме умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не повідомив правоохоронні органи про вчинення ОСОБА_10 особливо тяжкого злочину стосовно ОСОБА_9 та вчинив активні дії з приховуванням слідів особливого тяжкого злочину і особи, що його вчинила.

Вказаними умисними активними діями ОСОБА_5 без попередньої домовленості приховав особливо тяжкий злочин, передбачений п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, за який санкцією статті встановлено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, вчинений ОСОБА_10 , та не повідомив правоохоронні органи про його скоєння.

Відповідно до п.10 ч.1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчий суддя заслухавши доводи заявника про незаконність підозри, прийшов до наступного висновку.

При прийнятті такого рішення, прокурором були перевірені обставини та підстави вручення підозри.

За змістом ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором.

Повідомлення має містити такі відомості:

1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення;

2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру;

3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення;

4) зміст підозри;

5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;

6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру;

7) права підозрюваного;

8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Так, не вдаючись до оцінки доказів щодо винуватості чи невинуватості особи у вчиненні злочинів, що інкримінуються органом досудового розслідування, слід зазначити, що ОСОБА_5 обґрунтовано було вручене повідомлення про підозру. При цьому, слідчий суддя також вважає за доцільне звернути увагу на те що поняття «обгрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені уст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суду слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

З системного аналізу вищевказаної позиції ЄСПЛ щодо наявності у кримінальному провадженні повідомлення про підозру в контексті його суті як процесуального рішення, суд вважає, що момент повідомлення про підозру є початком одного з найважливіших етапів досудового розслідування, на якому орган досудового розслідування на підставі зібраних у кримінальному провадженні доказів готовий висловити припущення щодо вчинення певною особою кримінального правопорушення, з метою отримання можливості здійснення подальших слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій у кримінальному провадження, однією з головних умов для здійснення яких є наявність повідомлення особи про підозру. При цьому, згідно з вищевказаною позицією ЄСПЛ, обсяг доказів, наявних у розпорядженні органу досудового розслідування, не обов`язково повинен бути достатнім для пред`явлення конкретній особі обвинувачення у кримінальному провадженні та скерування справи до суду, оскільки можливість вирішення питання про наявність чи відсутність достатньої для цього кількості доказів і є основною метою повідомлення про підозру та вчинення подальших процесуальних дій.

Підставою для скасування повідомлення про підозру або визнання такою, що не набула статусу підозрюваного, є порушення процесу (порядку) здійснення повідомлення про підозру, відсутність обов`язкових елементів повідомлення про підозру.

Проте, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Однак, слідчим суддею не встановлено очевидної необґрунтованості підозри.

У слідчого на даний момент розслідування були достатні підстави вважати, що конкретна особа може вчинити кримінальне правопорушення, яке передбачене Кримінальним кодексом України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.

Тому підстав для визнання повідомлення про підозру необгрунтованим чи невідповідності його вимогам кримінального процесуального закону слідчий суддя не вбачає.

Питання щодо доведення винуватості особи у вчиненні злочину на даній стадії кримінального провадження не вирішується. Досудове розслідування саме і має на меті встановити об`єктивну істину, у тому числі здобути належні та допустимі докази, з`ясувати подію кримінального правопорушення (місце, час, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість особи у його вчиненні та інші обставини.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобовязання припинити дію; зобовязання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо підозрюваного, очевидно необґрунтованого чи недопустимого факту не встановив, в тому числі, процесуальних порушень вимог Глави 22 КПК України, якими визначено випадки, зміст, порядок повідомлення про підозру.

При цьому, повторно слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи за скаргою, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги.

Ураховуючи викладене та керуючись ст.ст.303-307,309,369-372КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_5 про скасування повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000558 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 15 годині 20 хвилин 05 жовтня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1