28.09.2020
Справа № 642/4907/20
Провадження № 1-кс/642/1932/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, винесене в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001750 від 24 вересня 2020, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

встановив:

До Ленінського районного суду м. Харкова звернулась слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно, вказуючи, що в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001750 від 24 вересня 2020 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, заявою до суду справу просить слухати у його відсутності. Клопотання підтримує повністю та просить його задовольнити.

Потерпілий, власник майна належним чином повідомлений про слухання справи, у судове засідання не з`явився. За таких обставин, неприбуття особи не є перешкодою для розгляду клопотання.

В такому випадку, згідно ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Слідчим відділом Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001750 від 24 вересня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище. В ході досудового розслідування встановлено, що до Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_4 про те, що в період часу з 17.09.2020 по 23.09.2020 невстановлені особи проникли на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки таємно викрали майно останнього.

В ході проведення досудового слідства по дійсному кримінальному провадженню 23.09.2020 в період часу з 17 год. 30 хв. до 18 год. 00 хв., на підставі добровільної згоди та надання письмового дозволу, проведено огляд місця події на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . В ході вказаного огляду було виявлено та вилучено пічку із сталі на якій мається напис «ПГ 4-П1458ТУ51-02-2zz-87, 220 ВГ» та на якій с переду мається напис «1458».

Крім того, в ході подальшого досудового розслідування, 23.09.2020 в період часу з 17 год. 0п хв. до 17 год. 35 хв., на підставі добровільної згоди та надання письмового дозволу проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, пров. 4-й Керамічний, буд. 8. В ході вказаного огляду виявлено та вилучено стільці із металевим корпусом чорного кольору обтягнуті тканиною чорного кольору у кількості 2-х штук; дерев`яні двері білого кольору, з дверними металевими рукоятками, у кількості 2-х штук.

Крім того в ході подальшого досудового розслідування допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в ході допиту пояснив, що 22.09.2020 приблизно о 20 год. 00 хв., за адресою: м. Харків, 4-й Керамічний в`їзд виявив відсутність власного майна, а саме:

- вхідні двері коричневого кольору виконані металу товщиною 4 мм, розмірами: висота 2,2 м, ширина 1 м., без фурнітури та запірного пристрою, приблизною вагою 50 кг., які потерпілий купив у квітні 2020 та які раніше були в у вжитку. Крім того в ході допиту потерпілий пояснив, що до вказаних дверей останній придбав коробку у зборі. Також потерпілий додав, що вказані двері разом з коробкою останній придбав за 1500 грн.;

- Міжкімнатні двері білого кольору в кількості 4-х штук. виконані з МДФ, розмірами висота 2м., ширина 0,8 м, які не мли пошкоджень, однак були у користуванні. Вказані двері потерпілий придбав в червні 2018 року, за 2000 грн.

- Три офісні стільця, м`які, оббиті тканиною чорного кольору, які були у користуванні, та які використовувались за призначенням та пошкоджень не мали. В ході допиту потерпілий пояснив, що вказані стільці останній придбав в червні 2018 року за 750 грн.;

- Газову піч білого кольору, яка була у користуванні, однак знаходилась у справному та робочому стані, використовувалась за призначенням. Яку потерпілий придбав в січні 2020 року за 1000 грн.;

Вище перелічене вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні, так як вказані предмети є матеріальними об`єктами, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, у відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, допускається арешт вказаного майна.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Слідчим в судовому засіданні доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що слідчим надано достатньо доказів, що вказана річ має доказове значення для даного кримінального провадження, а також під час досудового розслідування може виникнути необхідність у проведенні судових експертиз і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання на накладення арешту на вказану вилучену річ.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171-173 КПК України, слідчий суддя
ухвалив:

Клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

- майно вилучене в ході ОМП від 23.09.2020 за адресою: м. Харків, вул. Кривоконівська, буд. 59, а саме: пічку із сталі на якій мається напис «ПГ 4-П1458ТУ51-02-2zz-87, 220 ВГ» та на якій с переду мається напис «1458».

- майно вилучене в ході ОМП від 23.09.2020 за адресою: м. Харків, пров. 4-й Керамічний, буд. 8, а саме: стільці із металевим корпусом чорного кольору обтягнуті тканиною чорного кольору у кількості 2-х штук; дерев`яні двері білого кольору, з дверними металевими рукоятками, у кількості 2-х штук., оскільки вказаний предмет має суттєве значення у кримінальному провадженні як речовий доказ.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - у той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1