Справа №702/361/20
Провадження №1-кп/702/15/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 січня 2021 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої - судді: ОСОБА_1
з секретарями судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шарнопіль Монастирищенського району Черкаської області, громадянина України, місце державної реєстрації та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 122 КК України, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000098 від 12.05.2020,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_4
потерпіла: ОСОБА_6 , представник Монастирищенського РС з питань пробації: не з`явились,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , 10 травня 2020 року, близько 18 год 30 хв перебуваючи на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , під час суперечки із ОСОБА_6 , яка виникла між ними на грунті особистих неприязних відносин, умисно наніс декілька ударів руками в область обличчя та тулуба останньої, чим спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх та нижніх повіках правого та лівого ока, синця правої щоки, синця нижньої щелепи, забою лівої половини грудної клітки, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/337 від 03 червня 2020 року відносяться до легких тілесних ушкоджень та закритого перелому нижньої щелепи справа, які згідно висновку експерта Уманського МРВ КУ «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» № 05-7-01/337 від 03 червня 2020 року відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 122 КК України умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні під час судового розгляду справи, будучи обвинуваченим свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та показав, що 10.05.2020, близько 18 години за адресою АДРЕСА_1 в нього виникла сварка з тещею ОСОБА_6 . В ході сварки він умисно наніс потерпілій декілька ударів ладонею в область обличчя, пхнув її в грудну клітину, в результаті чого вона впала. В даний час він з потерпілою примирився і вона не має до нього претензій. Він щиро кається у вчиненому, в подальшому ні за яких обставин не буде вчиняти подібні дії.
Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку. На адресу суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, у зв`язку із сімейними обставинами. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання обвинуваченому та інших питань, які будуть виникати в ході судового розгляду справи вона покладається на думку суду.
Представник Монастирищенського РС з питань пробації в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки до суду не повідомив. На адресу суду надав досудову доповідь відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Крім повного визнання вини ОСОБА_4 будучи обвинуваченим під час судового розгляду, його вина у вчинені злочину повністю доведена доказами, добутими в установленому законом порядку в ході досудового розслідування, порядок та об`єм дослідження, яких визначений ухвалою суду від 28.01.2021 у відповідності до ч.2 ст.349 КПК України, і які у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, в судовому засіданні, крім показань обвинуваченого, витягу з ЄРДР № 0000098 від 12.05.2020, висновку експерта № 05-7-01/337 від 03.06.2020, заяви потерпілої від 10.05.2020, характеризуючих особу обвинуваченого даних, не досліджувались, оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснює положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченому суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченому суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що ним вчинено кримінальний злочин, який Законом віднесено до категорії нетяжких злочинів, пом`якшуючі призначення покарання обставини, його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих призначення покарання обставин, позицію потерпілої, яка немає претензій до обвинуваченого, він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, висновок досудової доповіді відносно обвинуваченого, відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній та вважає з урахуванням всіх наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинення злочину, з урахуванням особи обвинуваченого, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, про, що зазначав в судових дебатах і прокурор.
Підстав для призначення обвинуваченому іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КК України суд не вбачає.
Крім цього, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, в даному випадку, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, відсутності обставин, що обтяжують призначення покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, суд призначає покарання обвинуваченому з урахуванням вимог ч. 1 ст. 69-1 КК України.
Відповідно до ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд призначає покарання обвинуваченому з дотриманням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація та вважає, що призначення саме такого покарання, з урахуванням всіх вищеописаних обставин та особи обвинуваченого, є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Суд, підстав для застосування відносно обвинуваченого ст. 69 КК України, не вбачає.
Цивільний позов не пред`явлено.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.
На підставі викладеного та керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України, суд
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Керуючись ст. 75,76 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі звільнити з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку тривалістю 1( один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:
1. Повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
2. Періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
3. Не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов не пред`явлено.
Речові докази, процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Вручити копію вироку негайно прокурору та обвинуваченому.
Копію вироку сторони можуть отримати в суді після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1