Провадження № 1-кп/345/53/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.10.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі колегії суддів:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000089 про обвинувачення:
ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 28, ст. 198, ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309, ч. 4 ст. 358 КК України;
ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України;
ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 28, п.п. 6, 12 ч. 2 ст.115, ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України;
ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст.187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257 КК України;
ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 5 ст. 185, ст. 257, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_11
прокурора ОСОБА_12
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
в с т а н о в и в:
На розгляді в Калуському міськрайонному суді Івано-Франківської області знаходиться вищевказане кримінальне провадження.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як раніше встановлені ризики залишилися незмінними.
Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхні захисники заперечили щодо задоволення клопотання прокурора про продовження терміну дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вважають, що обвинувачення є необґрунтованим, а наведені прокурором ризики є лише припущеннями. Також наголошують, що кримінальна справа тривалий час перебуває на розгляді, обвинувачені невиправдано тривалий час перебувають під вартою. Просять врахувати характеризуючі дані обвинувачених і у зв`язку з цим обрати обвинуваченим запобіжні заходи не пов`язані з позбавленням волі, зокрема у вигляді домашнього арешту.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.09.2020 р. обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів по 14.11.2020 року включно.
Узгоджена дата наступного судового засідання 17.11.2020 р.
Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри/обвинувачення не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом. Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною.
Таким чином, на даний час підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Під час обрання та продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у судових засіданнях було установлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За приписом частини 3 цієї статті до спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому - про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Враховуючи тяжкість інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 злочинів, а також те, що обставини, за яких судом обвинуваченим було обрано та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, суд приходить до висновку, що ризики, передбаченіп.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати. А саме: переховуватися від суду, оскільки обвинувачені усвідомлюють про неминучість покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі; незаконно впливати на свідків, потерпілих з метою уникнення від кримінальної відповідальності; продовжити кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються, оскільки вони ніде офіційно не працюють і джерело їхніх доходів не відоме, обвинувачуються у скоєнні ряду корисливо-насильницьких злочинів.
Колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, проте при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України.
Колегія суддів враховує, що питання стосовно того, чи була розумною тривалість тримання під вартою, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії», п. 30).
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ходорковський проти Росії» при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними.
Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» визначено: «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».
При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обгрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Колегія суддів виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість пред`явленого обвинувачення, а також суспільної небезпеки злочинних дій, у скоєнні яких обвинувачуються ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
На думку колегії суддів, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обставинами, що підтверджують наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, є те, що інкриміновані обвинуваченим злочини вчинено за попередньою змовою групою осіб, організованою групою, а головне - посягання на суспільні відносини, що охороняють життя та здоров`я особи, які відповідно до ст.3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.
Колегія суддів також вважає, що обраний відносно обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що їм інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Зокрема, з наявних в матеріалах справи даних щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він неодноразово судимий за вчинення корисливих та насильницьких злочинів, схильний до асоціальної поведінки, особистого збагачення за рахунок чужого майна, не працює, не одружений, не має постійного та стабільного джерела прибутку, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, на даний час обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, що свідчить про його стійку протиправну поведінку. У зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які у своєму клопотанні наводить прокурор та які станом на день розгляду клопотання не зменшилися.
Це ж стосується і обвинуваченого ОСОБА_5 , який також неодноразово судимий, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, маючи не зняту та непогашену судимість, на шлях перевиховання та виправлення не став, знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, за один з яких законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, що також свідчить про його стійку протиправну поведінку, а також і про ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що він, перебуваючи на волі, або під дією іншого, більш м`якого, запобіжного заходу зможе продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
ОСОБА_6 також обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів і, усвідомлюючи можливість застосування відносно нього покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, чинити на них психологічний та фізичний тиск, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При цьому судом враховано, що ОСОБА_6 не одружений, не працевлаштований, оскільки відомостей про офіційне працевлаштування суду не надано, не має постійного законного джерела доходу, а отже не має міцних соціальних зв`язків.
Що стосується обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , то хоча вони і раніше не судимі, проте обвинувачуються у скоєнні низки, в тому числі особливо тяжких злочинів, що свідчить про їхню стійку злочинну спрямованість. Вони не одружені, непрацевлаштовані, не мають міцних соціальних зв`язків.
Також колегія суддів враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи таку можливість, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованих обвинуваченим злочинів і суворості покарання, що загрожує кожному з них у разі доведеності їх вини за вчинення умисних тяжких і особливо тяжкого злочинів, колегія суддів вважає, що інші (альтернативні) запобіжні заходи, не здатні забезпечити їх належну процесуальну поведінку. При цьому суд бере до уваги доводи захисників стосовно виключно позитивних обставин, які характеризують особи обвинувачених, однак не вважає їх беззаперечно достатніми для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Крім того, по даному кримінальному провадженню обвинувачені своїх пояснень не надали, потерпілі та свідки не допитувались, а тому клопотання захисників щодо зміни запобіжних заходів є передчасними.
Відтак, суд, керуючись ст.ст. 179, 194 КПК України, вважає за необхідне залишити без змін запобіжні заходи у виді тримання під вартою, продовживши їхній строк.
Крім цього, оскільки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні злочинів, пов`язаних із застосуванням насильства, на підставі п.1 ч. 4 ст.183 КПК України, колегія суддів вважає, що підстави для визначення розміру застави, як умови звільнення обвинувачених з-під варти, відсутні.
Керуючись ст.ст.34, 314, 318 КПК України

п о с т а н о в и в:
Продовжити обвинуваченим:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5
строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів з 22.10.2020 року по 20.12.2020 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області.
Головуючий суддя

Судді