ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 610/414/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/170/21 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ОСОБА_9 , затвердженого прокурором ОСОБА_10 , про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по матеріалам кримінального провадження № 0000052 від 09.01.2019 року за ч.1 ст. 286 КК України та закрите провадження по даному кримінальному провадженню. Цією ж ухвалою задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про закриття провадження по даному кримінальному провадженню.
Суд мотивував своє рішення тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 виповнилося 18 років, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Балаклійським районним Відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області, у зв`язку з чим на даний час, перестали існувати підстави для застосування до нього примусових заходів виховного характеру.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки при її ухваленні допущена неповнота судового розгляду та істотне порушення кримінального процесуального законодавства. В обґрунтування посилається на те, що під час судового розгляду судом розглянуто клопотання захисника про закриття провадження у справі у зв`язку із досягненням ОСОБА_8 повноліття та надалі з незрозумілих причин судом замість вирішення даного клопотання захисника згідно з окремою процедурою, передбаченою ст.350 КПК України, судом було поставлено кінцеве рішення у справі, що є грубим порушенням ч.5 ст.499, ч.2 ст.500, ст..350 КПК України. Також зазначає, що суд на порушення вимог ч.2 ст.500 КПК України не дав оцінку чи мало місце суспільно небезпечне діяння та чи вчинено воно саме ОСОБА_8 у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність, і лише після цього вирішити питання по суті клопотання органу досудового розслідування та у разі наявності підстав, щодо закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 . Водночас вказує на те, що судом в резолютивній частині оскаржуваної ухвали не вірно зазначений строк на апеляційне оскарження 7 днів, оскільки відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на ухвалу про застосування чи відмову у застосування примусових заходів виховного характеру протягом 30 днів з дня проголошення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проте її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.500 КПК України судовий розгляд клопотання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру стосовно осіб, які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинення суспільно небезпечних діянь, здійснюється в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника та представників служби у справах дітей і уповноваженого підрозділу органів Національної поліції, якщо вони з`явилися або були викликані в судове засідання, згідно із загальними правилами чинного КПК України. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Згідно до ч.1 ст.501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне піяння; 2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; 3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Частиною 2 ст.501 КПК України передбачено, що якщо під час судового розгляду не буде доведено однієї з обставин, передбачених у п. 1 або у п. 2 частини першої цієї статті, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні примусових заходів виховного характеру і закрити провадження.

Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_8 судом при постановленні ухвали за наслідками судового розгляду не дотримано вищенаведені вимоги кримінального процесуального закону, а саме не встановлено чи мало місце суспільно небезпечне діяння та чи вчинено воно саме неповнолітнім ОСОБА_8 , тобто не досліджено обставини, які відповідно до вимог ч.1 ст.501 КПК України підлягають обов`язковому дослідженню і мають значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, чим допущену неповноту судового розгляду, яка відповідно до ст. 409 КПК України є підставою скасування судового рішення.

Поряд з цим, під час судового розгляду судом розглянуто клопотання захисника неповнолітнього ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження у справі, у зв`язку із досягненням ОСОБА_8 повноліття та не доведеністю чи мало місце суспільно-небезпечне діяння. При цьому, суд, замість вирішення даного клопотання захисника згідно з окремою процедурою, передбаченою ст.350 КПК України, постановив кінцеве рішення у справі, чим порушив вимоги ч.2 ст.500 та ст.350 КПК України. Окрім того, зі змісту ухвали не вбачається підстав для закриття кримінального провадження.

Вказані порушення є істотними, оскільки вони свідчать про неналежне дотримання судом вимог ст. 370 КПК України, щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення. При постановленні ухвали по справі необхідним є ухвалення її згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, об`єктивне з`ясування всіх обставин, які підтверджені доказами, та в ньому повинні бути наведені належні і достатні мотиви та підстави її ухвалення.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про слушність апеляційних доводів прокурора щодо неповноти судового розгляду, необґрунтованості та невмотивованості ухвали, що є істотними порушеннями та обумовлюють задоволення його апеляційних вимог, внаслідок чого ухвала підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 26 квітня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Балаклійського ВП ОСОБА_9 про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та задоволено клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про закриття провадження по даному кримінальному провадженню скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: