Справа № 567/905/20
У Х В А Л А

03.11.2020 м. Острог

Слідчий суддя

Острозького районного суду

Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України, непрацюючого, відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України

встановив:

заступник начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 звернувся до суду із клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Клопотання погоджено з прокурором.

В обгрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 20.05.2020, близько 23 години, знаходячись у кімнаті будинку за місцем проживання, що в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись злочинним умислом, спрямованим на вчинення дій сексуального характеру, а саме пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій, використовуючи безпорадний стан малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , яка внаслідок малолітства не могла усвідомлювати сутність та значення вчинюваних щодо неї дій, вказав їй оголитися, після чого приспустив свої штани та почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із торканням власними геніталіями до геніталій малолітньої ОСОБА_8 , а також оральним проникненням в тіло останньої, що виразилося в орогенітальному контакті.

15.06.2020 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 15.06.2020 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 08.09.2020 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 15.12.2020.

В клопотанні ставиться питання про продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 тримання під вартою у зв`язку з тим, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених у п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Зокрема, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду і не буде виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки він не має міцних родинних та соціальних зв`язків та з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинене, може покинути своє місце проживання. Окрім того ОСОБА_6 неодноразово виїздив за межі України, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи та недоторканості, вчиненому щодо малолітньої особи, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років у зв`язку з чим наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Зазначає, що перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування шляхом незаконного впливу на малолітню потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, на яких останній може психологічно тиснути з метою схиляння до дачі неправдивих свідчень на його користь, а також останній залякував малолітню потерпілу тривалий термін, проживаючи в тому ж будинку, де і малолітня потерпіла, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.
Слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки проживає в тому ж будинку де і малолітня потерпіла, а також особисто зазначив про неодноразові протиправні дії сексуального характеру відносно останньої.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження вважає доцільним продовжити застосування запобіжного заходу.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав та доводів викладених у ньому та просять продовжити застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зазначили, що на даний час необхідно завершити виконання ряду слідчих дій, експертизи, що мають значення для вирішення питання про повідомлення про підозру.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні відмовився від дачі пояснень, підтримав думку свого захисника.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

З витягу з кримінального провадження вбачається, що 15.06.2020 до ЄРДР за №0000231 внесено дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Як вбачається із наданих суду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в тому, що 20.05.2020 близько 23 години, знаходячись у кімнаті будинку за місцем проживання, що в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись злочинним умислом, спрямованим на вчинення дій сексуального характеру, а саме пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з використанням геніталій, використовуючи безпорадний стан малолітнього потерпілої ОСОБА_8 , яка внаслідок малолітства не могла усвідомлювати сутність та значення вчинюваних щодо неї дій, вказав їй оголитися, після чого приспустив свої штани та почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із торканням власними геніталіями до геніталій малолітньої ОСОБА_8 , а також оральним проникненням в тіло останньої, що виразилося в орогенітальному контакті.

Вказані дії ОСОБА_6 попередньо кваліфіковано за ч.4 ст.152 КК України.

15.06.2020 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Слідчим викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином і такі факти мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття "обґрунтована підозра" як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що зібрані органами досудового розслідування докази, на даному етапі досудового розслідування, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Ухвалою слідчого судді від 15.06.2020 щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, з утриманням в ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави, який в подальшому було продовжено до 06.11.2020.

Постановою від 10.08.2020 керівником Здолбунівської місцевої прокуратури продовжено строк досудового розслідування у цьому провадженні до 15.09.2020.

Ухвалою слідчого судді від 08.09.2020 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до шести місяців, тобто до 15.12.2020.

За поданими матеріалами слідчим по вказаному провадженню призначено експертизу, яка не виконана на даний час.

За таких умов слідчим обґрунтовано подано клопотання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Згідно ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Звертаючись з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу є запобігання ризикам, визначеним в ст.177 КПК України. В клопотанні про застосування запобіжного заходу слідчий зазначає про наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

При обґрунтуванні можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 не має міцних родинних та соціальних зв`язків, проживав в будинку своєї співмешканки, відомості про наявність у нього власного житла в матеріалах провадження відсутні та в судове засідання не подані, за злочин у вчиненні якого він підозрюється, передбачене покарання до 15 років позбавлення волі, тому з метою уникнення відповідальності за вчинене, він може покинути своє місце проживання.

За вказаних обставин стороною обвинувачення доведено існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя критично відноситься до посилань слідчого про неодноразовий виїзд ОСОБА_6 за межі України, оскільки будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин слідчим не надано.

Водночас, прокурором доведено, що на даний час обставини кримінального провадження свідчать про наявність даних, які вказують на те, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на малолітню потерпілу та свідків даного кримінального провадження, тому у випадку обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із позбавлення волі, останній може незаконно психологічно впливати та залякувати малолітню потерпілу та свідків, з метою їх схиляння до дачі неправдивих свідчень на його користь. Окрім того, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що останній залякував малолітню потерпілу тривалий термін, проживаючи в тому ж будинку де і малолітня потерпіла. Також, 16.07.2020 до Острозького ВП надійшла заява ОСОБА_9 про те, що вона просить вжити заходів до ОСОБА_6 , який перебуваючи у Рівненському СІЗО, систематично їй телефонує та висловлює погрози.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється так як проживає в тому ж будинку де і малолітня потерпіла.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 на даний час не проживає зі своєю співмешканкою, а також в будинку разом з малолітньою потерпілою, в силу ст.89 КК рахується несудимим, а відтак слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про відсутність підстав вважати, що він може продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Одночасно, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 і, зокрема те, що за вчинення кримінального правопорушення за ч.4 ст.152 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, а також дані про особу ОСОБА_6 , який не має постійного місця роботи, міцних соціальних зв`язків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Аналізуючи при цьому в сукупності обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, прокурором доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні, не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Належних та допустимих доказів зменшення даних ризиків чи їх зникнення стороною захисту не надано. Клопотань про зміну запобіжного заходу із долученням відповідних доказів на підтвердження можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту стороною захисту також не подано.

Наведені обставини свідчать, що наявні ризики не зменшились, що виправдовує продовження тримання ОСОБА_6 під вартою.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя, врахувавши вагомість наявних доказів обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, та перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім, вважає за необхідне продовжити застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без права внесення застави та вважає, що даний запобіжний захід є співрозмірним з тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення та існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного, є виправданим та достатнім засобом, здатним забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки та виключає собою можливість застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу, а тому виправдовує таке втручання у його права та інтереси.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.176-178, 183, 193-196, 369-372 КПК України

постановив:

клопотання заступника начальника СВ Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задоволити.

Продовжити застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Острог Рівненської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, в межах строку досудового розслідування - до 18 год. 00 хв. 15 грудня 2020 року, з утриманням в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор".

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддяОСОБА_1