Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4718/18
н/п 1-кп/490/320/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2020 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001605, внесеного 23.04.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, українця, громадянина України, неодруженого, який офіційно не працює, раніше судимого 01.08.2016 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, зареєстрований та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

23.04.2018 року близько 16:00 години, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , побачив перфоратор фірми «BautecGermany BBH 1150», зеленого кольору, що знаходився у коридорі при вході до квартири, де проводились ремонтні роботи, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно та з корисливих мотивів, скориставшись тим, що його злочинні дії не були помітні для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_7 протиправно заволодів перфоратором фірми «BautecGermany BBH 1150», зеленого кольору, що належить ОСОБА_8 , тим самим спричинивши майнову шкоду останньому на загальну суму 1000,00 грн.

Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_7 , які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), яке вчинене повторно, кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та пояснив, що повністю підтверджує обставини, викладені в обвинувальному акті. У своїх показах обвинувачений зазначив, що 23.04.2018 року близько 16.00 год за адресою: АДРЕСА_3 викрав перфоратор зеленого кольору марки «BautecGermany BBH 1150». ОСОБА_7 зазначив, що до квартири його впустила знайома та що в момент викрадення його ніхто не бачив. Після викрадення, за словами обвинуваченого, він продав викрадене майно на прийом металобрухту, грошима розпорядився на власний розсуд. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, просив його суворо не карати, вказав, що в подальшому має намір відшкодувати матеріальну шкоду потерпілому.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а так само визнав всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор та потерпілий не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими ним безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого ОСОБА_7 діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено обвинуваченим дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і ОСОБА_7 винуватий у його вчиненні, так як він так як він своїми умисними діями повторно вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до положень ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий,неодружений, має постійне місце мешкання, характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра і нарколога не перебуває, інвалідності не має, а тому приходить до висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі, строком на 2 (два) роки, звільнивши обвинуваченого від реального його відбуття на підставі вимог ст. 75 КК України, якщо протягом встановленого іспитового строку 2 (два) роки він не вчинить іншого кримінального правопорушення, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, суд вважає необхідним, у зв`язку із звільненням ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, на підставі вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Цивільний позов у даному кримінальному провадженню не заявлений.
Речові докази у справі відсутні.
Витрати на залучення експертів для проведення експертиз відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 не обирався.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370- 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2-х (двох) років обмеження волі.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеногойому покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, строком на 2 ( два) роки.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 (тридцяти) днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з часу отримання вироку суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1