Дата документу 02.12.2020 Справа № 335/6894/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 335/6894/20 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1741/20 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянула 2 грудня 2020 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2020 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

31.05.2020 року, приблизно о 01 годині 35 хвилин, ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP без мети збуту, діючи всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 року, знаходячись біля буд. 1 по площі Профспілок в м. Запоріжжя, знайшов на землі полімерний зіп-пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною.
ОСОБА_8 , маючи досвід вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, усвідомлюючи, що даний згорток містить психотропну речовину, а також спосіб її передачі та фасування, підняв зазначений зіп-пакет, тим самим незаконно придбав психотропну речовину «PVP» (1 феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он), який поклав до лівої зовнішньої кишені надягненої на ньому куртки, де став незаконно зберігати при собі без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, ОСОБА_8 , незаконно зберігаючи при собі придбану психотропну речовину, направився за місцем свого проживання, проте одразу був зупинений працівниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події, в період часу з 01 години 33 хвилини до 02 години 15 хвилин вказаного часу доби, біля буд. 1 по площі Профспілок в м. Запоріжжя, у останнього був вилучений полімерний зіп-пакет з порошкоподібною кристалічною речовиною, яка згідно висновку експерта № 7-1700 від 17 червня 2020 року, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP» (1 феніл-2-піролідин-1-іл-пентал-1-он), загальна маса якої, в перерахунку на основу, склала 0,6616 г.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2020 року:
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривен 00 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_8 в дохід держави витрати на залучення експертів в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 копійок.
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, не погоджується з оскаржуваним вироком в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд, призначаючи покарання, застосував вимоги ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України, в редакції п.188 ч. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VTII, який набрав чинності 1 липня 2020 року, та не врахував те, що інкриміноване кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинено 31 травня 2020 року, що відповідно до вимог ст. 5 КК України передбачає застосування Закону № 270-VI від 15.04.2008 року.

Просить вирок суду змінити, призначивши ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений та його захисник, які повідомлялися належним чином про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, з урахуванням відсутності питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого, апеляційний суд у відповідності до ч.4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 .

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 , правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст. 309 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних і досліджених в судовому засіданні доказах, проти яких не заперечували учасники судового провадження та на підставі чого судовий розгляд було здійснено в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, а також вказані обставини не оспорюються і в поданій апеляційній скарзі, тому перегляду в апеляційному порядку не підлягають.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Так, оскаржуваним вироком ОСОБА_8 було засуджено за ч.1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривен 00 копійок.

Доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди із призначеним ОСОБА_8 покаранням через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Так, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, до кримінальних проступків віднесено передбачені цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі; і внесено зміни до статті 309 КК України, зокрема в абзаці другому частини першої слова "від п`ятдесяти до ста" замінити словами "від однієї тисячі до трьох тисяч", а слова "трьох років, або позбавленням волі на той самий строк" замінити словами "п`яти років". Таким чином у санкції вказаної норми кримінального закону змінено, зокрема розмір штрафу.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 309 КК України 31 травня 2020 року, тобто до набрання чинності Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 року.

Санкцією частини 1 статті 309 КК України в редакції закону, який діяв на момент скоєння кримінального правопорушення, передбачено покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або виправні роботи на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно з ч.1 ст.5 КК України, Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що санкцію ч.1 ст. 309 КК України, в редакції закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 року (із змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 року), який набрав чинності 01.07.2020 року, посилена відповідальність щодо розміру покарання у вигляді штрафу, то в даному випадку застосуванню підлягала санкція ч.1 ст. 309 КК України, в редакції закону, який діяв на момент вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (щодо штрафу).

Однак судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України зазначених вимог закону не дотримався.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, є таким, що не відповідає вимогам закону, а саме через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що у відповідності до п.4 ч.1 ст. 409 КПК України є підставою для зміни судового рішення при розгляді провадження в суді апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання за апеляційною скаргою прокурора стосовно розміру покарання, то на думку колегії суддів, запропонований прокурором розмір штрафу - 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Отже, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржуваний вирок - зміні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу заступника керівника Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2020 року відносно ОСОБА_8 , визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4