Справа № 489/949/18
Номер провадження 1-кп/489/300/20
У Х В А Л А

18 серпня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

із секретарем судових

засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акта за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді від 03.01.2018 р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із доведеністю обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України та існуванням ризику, передбаченого ст.177 КПК України, а саме переховування від органу досудового розслідування та суду.

Ухвалою суду від 31.07.2019 р. змінено запобіжний захід та до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та ухвалою суду від 10.02.2020 р. запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту змінено на домашній арешт з забороною залишати житло у певний період доби, який ухвалою від 25.06.2020 р. продовжено до 25.08.2020 р. включно.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження строку тримання обвинуваченого під домашнім арештом, у зв`язку з тим, що ризик переховування від суду не зменшився та неможливістю завершення судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Згідно п.3 ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази, обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів та у разі недоведення цих обставин відповідно до вимог ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вирішуючи вказане питання, вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, захисника, суд вважає, що з урахуванням обставин обвинувачення ОСОБА_6 у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, що спричинив загибель людини, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні правопорушення, що дає підстави стверджувати про існування ризику переховування обвинуваченого від суду, який був встановлений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неодноразовому продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, прокурором не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого.

Суд, у відповідності до ч.1 ст.178 КПК України враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим у вчиненні правопорушення, наявність у нього соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, відсутність судимостей, належне дотримання обвинуваченим умов застосованого раніше запобіжного заходу, неофіційне працевлаштування обвинуваченого ОСОБА_6 , та вважає за можливе застосувати до обвинуваченого, відповідно до ст.179 КПК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, який в повній мірі зможе запобігти доведеному під час судового розгляду ризику та гарантувати виконання обвинуваченим покладних на нього обов`язків.

Керуючись ст.331, 372 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту у певний період доби на особисте зобов`язання із покладенням на строк 2 місяці обов`язків:
- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання,

у разі невиконання яких, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, про що обвинуваченого ОСОБА_6 повідомити письмово під розпис.

Строк закінчення дії ухвали 18.10.2020 р.

Контроль по виконанню обвинуваченим ОСОБА_6 особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена через місцевий суд, шляхом подачі в 7-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги, на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019, в частині зміни запобіжного заходу.

Головуючий: ОСОБА_1