КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/6695/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний номер: 359/9674/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст. 183 КПК
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 грудня 2020 року місто Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2020 року,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., строком 24 год. 00 хв., 02.02.2021 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Фруктове Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, офіційно працевлаштованого в ТОВ «Глобал Глас», зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2020 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею не було враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, який не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому до ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, пояснення захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею не були дотримані.
Органом досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_7 будучи засудженим вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 25.03.2019 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки, вироком Бориспільського міськрайонного суду від 09.07.2019 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком терміном на 3 роки, на шлях виправлення і перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину за наступних обставин.
Так, 23.11.2020 року близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_7 знаходився по АДРЕСА_2 . Проходячи біля будинку №407 на вказаній вулиці, ОСОБА_11 , помітив на узбіччі дороги припаркований автомобіль марки «ВАЗ» модель «217030» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 , 2007 року випуску, яким користується ОСОБА_12 .
В цей же час у ОСОБА_7 виник злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «ВАЗ» модель «217030» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, в супереч волі власника, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, розуміючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що двері транспортного засобу відчинені, в той момент, коли ОСОБА_12 вийшов із автомобіля та відійшов на декілька метрів від автомобіля, ОСОБА_7 сів на водійське сидіння автомобіля марки «ВАЗ» модель «217030» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , та за допомогою ключа, який знаходився всередині замку запалювання, завів його та поїхав у напрямку вул. Садово-дачної у с. Чубинське Бориспільського району, де зіткнувся з іншим транспортним засобом, після чого з місця вчинення злочину втік, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом.
Крім того, 03.12.2020 року приблизно о 02 год. 00 хв. ОСОБА_7 перебував поблизу готельно - ресторанного комплексу «Колиба», що за адресою: вул. Київський Шлях, 2/8, в м. Борисполі Київської області, де у цей час у останнього виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , близько 02 год. 13 хв. цього ж дня, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом віджиму метало-пластикового вікна, проник до приміщення ресторану ТОВ «Колиба», звідки повторно таємно намагався викрасти мікрохвильову піч марки «Panasonic», що належить ТОВ «Колиба», але з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий працівниками охоронної служби.
03.12.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
04.12.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.
04.12.2020 року слідчий СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 звернувся із клопотанням до Бориспільського міськрайонного суду Київської області про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.12.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., строком 24 год. 00 хв., 02.02.2021 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Крім того, слід зазначити й про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Як вбачається з повідомлення про підозру, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, при цьому підозрюваний вчинив новий умисний корисливий злочин перебуваючи на іспитовому терміні на підставі ст. 75, 76 КК України.
В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують.
З урахуванням зазначеного, посилання прокурора в апеляційній скарзі на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, заслуговують на увагу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, колегією суддів враховується і практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Також, колегія суддів враховує наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження. Зокрема, ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи характеризуючі дані про особу підозрюваного, зокрема те, що останній не одружений, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відповідних висновків для себе не зробив, повторно підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_7 колегія суддів не вбачає.
За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 грудня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв., строком 24 год. 00 хв., 02.02.2021 року, із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотанняслідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк дії ухвали визначити до 02 лютого 2021 року включно.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти наступні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати на першу вимогу до слідчого, який здійснює досудове розслідування у данному кримінальному провадженні, прокурора або суду;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3)утримуватися від спілкування з свідками та потерпілим у вказаному кримінальному провадженні;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 02 лютого 2021 року включно.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий уповноваженій службовій особі Київського СІЗО чи іншої установи, де підозрюваний перебуває під вартою.
Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Київського СІЗО чи іншої установи, де підозрюваний перебуває під вартою має негайно здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурората слідчого суддю.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Бориспільської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , а її виконання на слідчого СВ Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_9 .
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4