ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/8827/17 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/3732/20 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.4 ст.187, п.п. 6,9 ч.2 ст.115 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.11.2020 року, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, п.п. 6,9 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.11.2020 року відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт та задоволено клопотання прокурора, ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 1 січня 2021 року. Одночасно визначено суму застави у розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 735 700 грн.

Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 вчинив особливо тяжкі злочини за один з яких, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, раніше судимий, відбував покарання в місцях позбавлення волі, вказані злочини вчинив в період іспитового строку, крім того існують ризики переховування обвинуваченого від суду та вчинення нового злочину.

Не погодившись з рішенням районного суду обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник, адвокат ОСОБА_8 подали апеляційні скарги

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
В обґрунтування вимог апелянт посилається на те, що враховуючи тривалий строк перебування під вартою, а саме 3 роки 2 місяці та строк давності злочину вже відсутні будь- які ризики на які посилається прокурор. Крім того вказує на наявність дружини та двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, батьків, позитивні характеристики з місця проживання та роботи. Зазначає, що вже були допитані свідки та потерпілі, що ще раз підтверджує відсутність ризиків будь-яким чином вплинути на судовий розгляд.

Захисник, адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.11.2020 року, ухвалити нову ухвалу, якою змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що вина у вчиненні інкримінованих ОСОБА_7 злочинах не доведена жодним доказом. Крім того ОСОБА_7 має дружину, постійне місце проживання, характеристику, не постійне місце роботи та перебував у пошуках постійного, не має наміру переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для суду, впливати на свідків та потерпілих, отже не може перешкоджати кримінальному провадженню ніяким чином.
Крім того прокурором не доведено доцільність продовження строку тримання під вартою, підозра є необґрунтованою, обвинувачений обмовив себе на слідстві під примусом , а отже ухвала суду прийнята безпідставно, упереджено та необґрунтовано.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника та обвинуваченого на підтримку апеляційних скарг сторони захисту; думку прокурора, який заперечував проти їх задоволення; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка;

вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких умисних злочинів, за вчинення одного з яких передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_7 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 раніше судимий за скоєння злочинів проти власності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, злочини вчинив в період випробування, а також існує можливість, що обвинувачений може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки вже змінював свої покази. Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Колегія суддів також не погоджується з апеляційними доводами сторони захисту про необхідність зміни ОСОБА_7 запобіжного заходу у зв`язку з наявністю у нього дружини, дітей та батьків, а також постійного місця проживання, оскільки ці доводи в будь-якому випадку не спростовують висновків суду про те, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу не минули та продовжують існувати на даний час.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Червонозаводського районного суду м.Харкова від 03.11.2020 року, про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді