У Х В А Л А
03 грудня 2020 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року, -
за участі прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року заява захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами в порядку ст. 463 КПК України повернута заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.
В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив про те, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року заява захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами, в порядку ст. 463 КПК України, було залишено без руху, і на адресу заявника двічі направлялась копія ухвали від 01 липня 2020 року, разом з тим захисником ОСОБА_6 недоліки поданої ним заяви усунуті не були, що і дало підстави суду для прийняття рішення про повернення його заяви, як регламентовано положеннями п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішення, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , просить скасувати ухвалу Облолонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року, а матеріали провадження за його заявою про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами направити в суд першої інстанції на новий судовий розгляд.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник ОСОБА_6 зазначає, що у суду не було законних підстав для прийняття такого рішення як повернення йому заяви, оскільки ухвалою іншої колегії суддів Святошинського районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року дана заява, після усунення її недоліків, була прийнята до провадження, і прийняття рішення про повернення йому заяви, яка, за змістом ухвали від 08 жовтня 2020 року не відповідає вимогам ст. 464 КПК України, - не ґрунтується на вимогах КПК України.
А тому, враховуючи викладене, захисник ОСОБА_6 вважає ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року незаконною, необґрунтованою, а висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні, - такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_5 , крім доводів, викладених в апеляційній скарзі його захисника ОСОБА_6 , додатково зазначено щодо його незгоди з судовим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року в частині того, що в судове засідання ніхто із учасників провадження викликаний не був, що є порушенням вимог ст.ст. 314, 342, 343, 344, 345 КПК України, та постановлення оскаржуваної ухвали суддею одноособово, а не колегіальним складом суду, що свідчить про незаконність ухвали.
Засуджений ОСОБА_5 вказує, що в даному випадку наявні порушення, які виразились в тому, що: провадження відкрито не було; не відбулась повна фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів; не оголошувався склад суду та не були роз`яснені права його відводу; не було роз`яснено та повідомлено про права та обов`язки сторін, що, в сукупності, призвело до постановлення незаконної ухвали, яка має бути скасована та призначений новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду за заявою його захисника ОСОБА_6 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року за нововиявленими обставинами.
До початку апеляційного розгляду провадження, в судовому засіданні 03 грудня 2020 року головуючий суддя ОСОБА_1 та суддя колегії суддів ОСОБА_2 заявили собі самовідвід у даному провадженні, посилаючись на неможливість брати участь у розгляді провадження, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, оскільки судді ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , будучи суддями в складі колегії суддів Апеляційного суду міста Києва, постановлювали рішення 27 жовтня 2014 року за результатами розгляду кримінальної справи за апеляціями засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року, про перегляд яких за нововиявленими обставинами і ставиться питання в заяві захисника ОСОБА_6 .
Заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що заява про самовідвід суддів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
У п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» (схвалені резолюцією Економічною та Соціальною радою ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у неупередженості судді.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Як вбачається з АСЕД «Апеляція», ухвала колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року була постановлена під головуванням судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , коли, за результатами судового розгляду, було прийнято рішення про залишення апеляцій засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_9 без задоволення, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року щодо ОСОБА_5 , засудженого за ч. 1 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України з призначенням за цим вироком покарання у виді довічного позбавлення волі без змін.
Зазначене вказує на наявність обставини, що виключає участь суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у розгляді апеляційних скарг засудженого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року, якою заява адвоката ОСОБА_6 про перегляд вироку Святошинського районного суду м. Києва від 29 липня 2013 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 27 жовтня 2014 року стосовно ОСОБА_5 за нововиявленими обставинами в порядку ст. 463 КПК України повернута заявнику з усіма доданими до неї матеріалами, а тому їх заява про самовідвід є цілком обґрунтованою, оскільки за наявності підстав, передбачених статтею 75 КПК України, судді зобов`язані заявити собі самовідвід.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 35, 75, 80, 81 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Задовольнити самовідвід суддів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в провадженні за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3