Дата документу 14.01.2021 Справа № 334/7303/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/323/21
Єдиний унікальний № 334/7303/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.15, п.5,.11.12 ч.2 ст.115 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисників обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001735, за апеляційною скаргою прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2020 року, якою
обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001735 від 23.05.2018 року відносно ОСОБА_9 за ознаками правопорушень передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.п.5,11,12 ст.115 КК України, повернуто прокурору Запорізької обласної прокуратури.

Згідно зі змістом судового рішення, до Запорізького районного суду Запорізької області від прокурора відділу процесуального керівництва при проваджені досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001735 від 23.05.2018 року відносно ОСОБА_9 за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.п.5,11,12 ст.115 КК України.
30.10.2019 року ухвалою колегії суддів Запорізького районного суду Запорізької області було призначено підготовче судове засідання по провадженню.
Судом при з`ясуванні питання про можливість призначення судового розгляду кримінального провадження встановлено наступне:
В судовому засіданні, прокурор заявив про відповідність обвинувального акту вимогам закону та у зв`язку із цим про можливість призначення його до розгляду. Вважає, що можливо розглядати кримінальне провадження існуючим складом суду. Клопотань щодо обрання запобіжного заходу не заявляв.
Адвокати обвинуваченого Горянського та обвинувачений ОСОБА_9 висловили свою думку про можливість призначення кримінального провадження до розгляду. ОСОБА_9 було заявлено клопотання, яке підтримано його захисниками, про розгляд кримінального провадження судом присяжних.
Потерпілий ОСОБА_10 та його представник, адвокат ОСОБА_11 проти призначення кримінального провадження до розгляду по суті не заперечували, щодо клопотання ОСОБА_9 про розгляд справи судом присяжних покладалися на розсуд суду.
За наслідками підготовчого судового засідання суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст. 91, 291 КПК України.

Суд дійшов висновку, що обвинувальний акт не містить конкретизованого, зрозумілого обвинувачення, оскільки, як при викладенні фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, так і при викладенні обвинувачення (які є ідентичними), зазначено, що своїми умисними діями ОСОБА_9 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.15, п.п.5, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України - закінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб. Однак, при цьому не зазначено, яким чином та в який спосіб обвинуваченим ОСОБА_9 було досягнуто домовленість про вчинення замовного вбивства та з якою особою-замовником, яку роль він виконував та з якою метою саме ним, ОСОБА_9 , скоєно правопорушення.Якщо замовник, який не є співвиконавцем убивства, керувався корисливими, а виконавець - іншими мотивами, дії замовника кваліфікуються за відповідною частиною ст.27, пунктами 6 і 11 ч.2 ст.115 КК.В обвинувальному акті така кваліфікація діянням ОСОБА_9 прокурором не надана взагалі. В майбутньому це унеможливить зміну обвинувального акту, оскільки відсутні основні елементи щодо кваліфікації діяння мотив скоєння правопорушення саме ОСОБА_9 , роль яку він виконував при скоєнні зазначеного правопорушення, а відносно цього чи виконувалися ним дії, що є кримінально караними.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала суду від 16.10.2020 є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування скарги зазначає, що наведені в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.п.5, 11, 12 ст.115 КК України фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення щодо кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Апелянт вважає, що суд передчасно дав оцінку обставинам, викладеним в обвинувальному акті та поставив під сумнів факти, які судом безпосередньо не досліджувались. Тобто, суд під час винесення ухвали про повернення обвинувального акту фактично вийшов за межі своїх повноважень, визначених КПК під час проведення підготовчого судового засідання та фактично вирішував питання, які відносяться виключно до компетенції суду під час ухвалення вироку.

Разом з тим, прокурор зазначає, що обвинувачений під час досудового розслідування та під час підготовчого судового засідання не заявляв клопотання про незрозумілість або неясність обвинувачення.

Просить скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати, призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції; обвинуваченого і його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно з положеннями ч.ч.3, 4 вказаної статті обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора, який зазначає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки суд допустив істотні порушення кримінального процесуального закону.

У відповідності до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, який прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Тобто, обвинувальний акт є процесуальним документом досудового розслідування, який оформляє його результати. В обвинувальному акті підводяться підсумки досудового розслідування, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваної, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Насамперед, ці вимоги пов`язанні із ст.6 Конвенції «Про захист прав люди Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причин висунутого проти нього обвинувачення.

Відповідно до вимог ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити факти, обставини, які прокурор вважає встановленими.

Виходячи з норм закону, викладених в ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття судових рішень, передбачених ч.3 цієї статті, вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду.
При цьому у підготовчому провадженні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, правильності кримінально-правової кваліфікації, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду, завдання цього провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Таким чином, встановлення судом першої інстанції будь-яких інших відомостей не буде суперечити зазначеним обставинам та перешкоджати суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Щодо вказівок про кваліфікацію діянь ОСОБА_9 , колегія суддів вважає, що зазначена в обвинувальному акті кваліфікація дій має бути доведена стороною обвинувачення на підставі зібраних доказів, а сторона захисту, якій відкритті матеріали кримінального провадження, використовуючи принцип змагальності має всі необхідні данні для використання своєї функції.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, на предмет правильності кваліфікації дій ОСОБА_9 , повноти викладення обвинувачення, тобто перейшов до вирішення питання про обґрунтованість обвинувачення, що є сутністю іншої стадії процесу судового розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що порушень вимог ст.291 КПК України, які перешкоджають судовому розгляду провадження, не встановлено, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду.

З огляду на зазначене та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2020 року, якою обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001735 від 23.05.2018 року відносно ОСОБА_9 за ознаками правопорушень передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.15, п.п.5,11,12 ст.115 КК України, повернуто прокурору Запорізької обласної прокуратури, скасувати.
Призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Матеріли кримінального провадження направити до Запорізького районного суду Запорізької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4