15.01.2021 Єдиний унікальний номер 205/216/21
Провадження № 1-кс/205/38/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2021 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000034 від 13 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В:
13 січня 2021 року засобами поштового зв`язку Нова Пошта до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська направлене вищевказане клопотання прокурора, яке надійшло до суду 14 січня 2021 року. В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 13.01.2021 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали співробітників поліції про те, що 12.01.2021 року приблизно о 22 годині 00 хвилин за адресою: м. Дніпро, пр. Свободи, 78, за порушення правил дорожнього руху, було зупинено транспортний засіб марки «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рапорту патрульного поліцейського, на підставі ст. 34 Закону України «Про Національну поліцію» було прийнято рішення провести поверхневу перевірку ОСОБА_4 та вказаного автомобіля. Під час перевірки в автомобілі виявлено сліп-пакет з коричневою кристалічною речовиною схожою на наркотичну. Після чого, на місце було викликано слідчо-оперативну групу.
Так, слідчим СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , який входив до складу слідчо-оперативної групи, 12 січня 2021 року в період часу з 23 години 40 хвилин до 00 годин 00 хвилин проведено огляд місця події, за результатами якого, складено відповідний процесуальний документ протокол огляду місця події.
Відповідно до протоколу огляду місця події, огляд проводився на ділянці місцевості за адресою: м. Дніпро, пр. Свободи, 83, де біля дороги знаходився білий автомобіль марки «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 .
При огляді авто, в підлокотнику, який був відкритий було виявлено сліп-пакет обмотаний чорним скотчем в якому знаходилась речовина жовтого кольору кристалічної форми. Відповідно до протоколу, під час огляду місця події до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області вилучено: сліп-пакет з порошкоподібною речовиною жовтого кольору поміщений до спецпакету EXP0290540; ключі від автомобіля «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію на авто «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 EUROPOS SAJUNGA № НОМЕР_3 ; автомобіль «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 .
Вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до постанови слідчого від 13.01.2021 року.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Володілець майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.
Вислухавши думку прокурора, вивчивши подане клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується необхідність накладення арешту, слідчий суддя дійшов таких висновків.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000034 від 13 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 січня 2021 року задоволено клопотання прокурора про надання дозволу на проведення огляду, який фактично відбувся 12 січня 2021 року на місця події на ділянці місцевості за адресою: м. Дніпро, пр. Свободи, буд. № 83, а саме: транспортного засобу (автомобіля) білого кольору марки «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого, згідно протоколу огляду місця події від 12 січня 2021 року, було виявлено та вилучено: сліп-пакет з порошкоподібною речовиною жовтого кольору поміщений до спецпакету EXP0290540; ключі від автомобіля «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 ; свідоцтво про реєстрацію на авто «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 EUROPOS SAJUNGA № НОМЕР_3 ; автомобіль «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 , однак у зазначеному клопотанні прокурор просить накласти арешт лише на автомобіль марки «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 , ключі від автомобіля «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію на авто «Mercedes» моделі «CLR 200», д.н.з. НОМЕР_4
В обґрунтування правової підстави необхідності накладення арешту майна, прокурор посилається на те, що вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра за вказаним кримінальним провадженням № 0000034, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, нікому не пред`явлена.
Отже, при вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за яких жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
За змістом положень КПК України обов`язок надання доказів необхідності арешту покладений на особу, яка подає клопотання про арешт майна, а слідчий суддя зобов`язаний відмовляти у задоволенні цього клопотання в разі, якщо доказів про необхідність арешту майна не буде надано особою, що подала клопотання.
Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Разом з тим, в матеріалах клопотання прокурора хоча і міститься посилання на визнання вищезазначеного майна речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, однак як у долучених до матеріалів клопотання документах, так і у кримінальному провадженні, наданому в судовому засіданні прокурором, відсутні докази, що вищезазначене майно є об`єктом кримінально-протиправних дій, та зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Необґрунтованим є посилання прокурора на необхідність накладення арешту в межах кримінального провадження № 0000034 від 13 січня 2021 року, оскільки прокурор у клопотанні не зазначив, для встановлення яких саме обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, має значення вказане майно зазначене прокурором у прохальній частині клопотання, отже клопотання прокурора містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту цього майна відповідно до процесуального закону.
Також з тексту клопотання вбачається, що воно складається з викладення скороченого змісту фактичних обставин кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування та численних посилань на положення КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами цього кримінального провадження, крім того, не вказано яким чином вказане майно, на яке просить накласти арешт, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що клопотання не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки належним чином не обґрунтована можливість використання зазначеного майна як доказу у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 про арешт майна в межах кримінального провадження № 0000034 від 13 січня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
.