У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/6081/20

№ 1-кс/183/1556/20

05 листопада 2020 року Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділення Перещепинського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу тримання під вартою :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Попасне, Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту,не працюючого, не одруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
- 05.01.2016 р. Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 ч.2 ст.162, ч.1 ст. 70, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки,
- 16.02.2017 р. Новомосковським міськрайонним судом за ст.162 ч. 1 КК України до 3 років 3 місяці позбавлення волі. Звільнений 01.09.2020 р. на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 20.08.2020 року умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 1 день на підставі ст. 81 КК України.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

та слідчого ОСОБА_3 ,

встановив :

ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме в тому, що 03 листопада 2020 року приблизно о 23 годині 50 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходив поблизу будинку АДРЕСА_2 , та в цей час у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний умисел 04 листопада 2020 року приблизно о 00 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку №36 по вул. Родзянки с. Попасне Новомосковського району Дніпропетровської області з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, шляхом ривку відчинив вхідні двері коридору вищевказаного будинку, та попрямував до кухні будинку. Продовжуючи скоєння злочину ОСОБА_4 почав смикати вхідні двері кухонної кімнати, в цей час потерпіла ОСОБА_7 намагалася втримати вищевказані двері, але у неї не вийшло. Після цього ОСОБА_4 вирвав петлю, на якій трималися двері, та зайшов до кухонної кімнати, де вхопив потерпілу ОСОБА_8 , обома руками за плечі в результаті чого вибив з її рук мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_4 , діючи з корисливим мотивів, заволодів майном, яке належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: мобільним телефоном марки «Lend Rover», та жіночим гаманцем бежевого кольору. Після чого, ОСОБА_4 , місце скоєння злочину залишив, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду.
Слідчій вказав, що по справі є достатньо підстав вважати підозру у вчинені кримінального правопорушення обґрунтованою. Вважає наявними ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно неї неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, просить обрати запобіжний захід тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор підтримав заявлене слідчим клопотання та просить задовольнити його, оскільки на його думку наявні ризики передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою. Вважає не можливим застосувати інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, тому, що він не буде забезпечувати дотримання підозрюваним своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 винним себе у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав, не пам`ятає обставин, так як був сильно п`яним, висказався проти застосування запобіжного заходу тримання під вартою просить застосувати домашній арешт, хоче відшкодувати завдану шкоду потерпілій.

Захисник ОСОБА_6 , вказав, що заперечує у застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою, просить врахувати, що ОСОБА_4 щиро кається, та обрати запобіжний захід домашній арешт з 05-00 до 20-00 год.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, вислухавши доводи слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника у відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, з урахуванням ч. 1 ст. 177, ст. 178, ст. 183 КПК України вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , суд враховує, що серед вказаних у клопотанні слідчого ризиків є доведеним тільки один, який і дає підстави для задоволення клопотання.
04 листопада 2020 р. ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до викладених вимог кримінального процесуального закону, вислухав, доводи учасників судового провадження належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого, суд вважає, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд враховує наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України про який свідчить те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, крім цього, ОСОБА_4 звільнений 01 вересня 2020 р. на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду від 20.08.2020 р. умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 1 день на підставі ст. 81 КК України, однак на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та вчинив корисливий злочин. Таким чином, ОСОБА_4 маючи можливість вільного пересування, на шлях виправлення не стає, та може продовжити вчиняти інші злочини, продовжити свою злочинну діяльність.
Суд не встановив наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який слідчий посилається у клопотанні, оскільки він нічим об`єктивно не доведений, а тому на думку суду, це є припущенням слідчого без належного підтвердження доказами наявності такого ризику, тому ризик для обґрунтування при обранні запобіжного заходу, суд врахувати не може.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри, як підставу для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв для її визначення. Як зазначено у рішенні ЄСПЛ від 20.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення ЄСПЛ від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р. наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України суд враховує вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тому суд вважає, що перебування на волі ОСОБА_4 , буде суперечити інтересам суспільства і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд встановив, що ці ж самі підстави, враховані при обранні запобіжного заходу тримання під вартою є і відсутністю підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд встановив, що прокурор довів, що жоден із запобіжних заходів крім тримання під вартою не може запобігти ризику ОСОБА_4 вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 р. ЄСПЛ зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає виправданим тримання підозрюваного під вартою.

Також суд, оцінивши доводи, викладені у клопотанні захисника ОСОБА_6 щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту, вислухавши сторони та дослідивши матеріали клопотання, вважає, клопотання захисника таким, що не підлягає задоволенню.

Суд не зазначає розміру можливої застави, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення вчиненого із застосуванням насильства.

Суд враховує, що відповідно до повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 04 листопада 2020 р., він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, як грабіж поєднаний із проникненням у житло, тому відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України не визначає розміру застави в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 196 КПК України, суд, -

постановив :

застосувати ОСОБА_4 запобіжний захід тримання під вартою до 03 січня 2021 року.

В задоволені клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу домашнього арешту відмовити.

Початок строку дії ухвали обчислювати з 04 листопада 2020 року.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дніпропетровської установи виконання покарань управління Держаної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 4)

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення повного тесту ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1