В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0005589 від 01.11.2020 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК Україниза участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_4

в с т а н о в и в :
01.11.2020 року приблизно о 13 годині 12 хвилин ОСОБА_3 , . спільно з ОСОБА_4 , . знаходились у стані алкогольного сп`яніння поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де помітили раніше незнайомого їм неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався пішохідною доріжкою між будинками в бік станції метро «Чернігівська».

В цей час, у ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення чужого майна неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 підійшли до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 та застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я неповнолітнього потерпілого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 нанесли декілька ударів неповнолітньому потерпілому в область тулуба, прихватили за шию та під погрозою застосувати насильство, висловили вимогу передати їм грошові кошти.

Подолавши таким чином волю до опору неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 відкрито заволодівши грошовими коштами в розмірі 400 грн. (купюрами номіналом 200 грн.) та зберігаючи їх при собі, пішли у напрямку станції метро «Дарниця», маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Цього ж дня, приблизно о 13 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 4, ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 , були затримані працівниками патрульної поліції, які безпосередньо помітили осіб, які за зовнішніми ознаками були схожими на розшукуваних грабіжників. При цьому у кишені штанів ОСОБА_3 мав при собі викрадені грошові кошти у сумі 400 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень.

Крім цього, працівниками патрульної поліції за допомогою пристрою «Драгер» було проведено тест на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в результаті якого отримано наступні результати: ОСОБА_3 - 1.99 проміле, ОСОБА_4 - 1.49 проміле.

Згідно висновку експерта № 042/1-1078-2020 від 02.11.2020 у ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при проведенні судово-медичної експертизи виявлені наступні тілесні ушкодження:
- синці - на задній поверхні шиї зліва у нижній третині з переходом в надлопаткову ділянку, на боковій поверхні шиї справа у нижній третині.

Характер, морфологія, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від дій тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 01.11.2020, не були небезпечними для життя так як у сукупності так і кожне окремо відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Будучи допитаними в судовому засіданні, обвинувачені ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, визнали повністю, дали покази, підтвердили обставини скоєння кримінального правопорушення. Надали суду агналогічні покази, що 01.11.2020 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де помітили раніше незнайомого їм хлопця, який рухався пішохідною доріжкою між будинками в бік станції метро «Чернігівська». В цей час, у них виник умисел на заволодіння майном особи. Вони підійшли до хлопця та нанесли декілька ударів потерпілому в область тулуба, прихватили за шию та під погрозою застосувати насильство, висловили вимогу передати їм грошові кошти. Після чого, потерпілий віддав 400 грн. (купюрами номіналом 200 грн.) та зберігаючи їх при собі, пішли у напрямку станції метро «Дарниця». Цього ж дня, приблизно о 13 год. 30 хв. за адресою: м. Київ, вул. Малишка, 4, вони були затримані працівниками патрульної поліції. У вчиненому розкаюються та просять суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують їх особи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 у тому, що вони своїми умисними діями вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.186 К України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, що поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та погрозою застосування такого насильства.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не має постійне місце проживання у м. Києві, раніше неодноразово судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, не має постійне місце проживання у м. Києві, раніше не судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 , відраховувати з 01.11.2020 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 01.11.2020 року до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 , відраховувати з 01.11.2020 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме з 01.11.2020 року до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь держави 237 гривні 80 копійок за проведення: судово-медичної експертизи (висновок експерта №042/1-1078-2020).

Речові докази дві грошові банкноти номіналом 200 грн., які запаковані в спеціальний пакет ЕХР0125362, що передані до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м.Києві повернути власнику.

Речові докази , які запаковані в спеціальний пакет ЕХР0445011, ЕХР0125361, ЕХР0124994, що передані до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м.Києві, повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1