Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/802/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.08.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження (ЄРДР №0000036 від 15.01.2020) по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Фанчиково, Виноградівського району, який мешкає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , розлученого, що має на утриманні 2-х батьків пенсійного віку, рідного дядька, який є інвалідом та малолітнього сина, приватний підприємець, пенсіонер ЗСУ, з середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 січня 2020 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується висновком експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №10/44 від 18.02.2020, рухаючись зі швидкістю 40 км/годину, в темну пору доби, при сухому дорожньому покритті, на ділянці проїжджої частини вул. Головна в с. Фанчиково, в напрямку м. Виноградів, в порушення вимог п.12.2. - «у темну пору доби та в у мовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»; п. 12.3. - «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, відповідно не реагуючи на зміни дорожньої обстановки, але маючи об`єктивну можливість спостерігати за дорожньою обстановкою, та зупинити керований ним транспортний засіб до місця зіткнення шляхом застосування екстреного гальмування і уникнути зіткнення з пішоходом в момент виникнення небезпеки для його руху, де навпроти будинку № 95, розташованого з правого боку по напрямку руху автомобіля, допустив наїзд передньою правою частиною автомобіля марки «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_7 , яка повинна згідно вимог п. 4.4. - « у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості пішоходи, які рухаються проїзною частиною чи узбіччям, повинні виділити себе, а за можливості мати на зовнішньому одязі світлоповертальні елементи, для своєчасного їх виявлення іншими учасниками дорожнього руху»; п. 4.14. а - « пішоходам забороняється: виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху» Правил дорожнього руху України, рухалася краєм проїжджої частини в попутному з автомобілем напрямку, з певною швидкістю, внаслідок чого від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла на місці пригоди.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , згідно висновку експерта № 13 від 12.02.2020 отримала наступні тілесні ушкодження: набряк в правій параорбітальній ділянці; синець на шкірних покривах внутрішньо-задньої поверхні середньої третини лівої гомілки; ділянки зсаднення на шкірних покривах передньої поверхні лівого колінного суглобу; садно на шкірних покривах тильної поверхні правої кисті в проекції II та III міжп`ястково-фалангових суглобів; переломи ІІ-ІІІ ребер по правій лопатковій лінії та переломи IV-V-VI ребер по праві підпахвовій лінії; крововилив у м`які покриви голови, зі сторони їх внутрішньої поверхні, в правій тім`яно-потиличній ділянці; перелом кісток склепіння черепа в правій потиличній ділянці; крововилив під м`якою мозковою оболонкою, в ділянці правої потиличної долі головного мозку.

Усі перераховані вище, тілесні ушкодження характерні для виникнення їх під час ДТП, за своїм характером, цілком вкладаються в час пригоди та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_7 .

Сукупність ушкоджень, встановлених у ОСОБА_7 могли виникнути в умовах дорожньо-транспортної пригоди, а саме від удару частинами рухаючогося легкового автомобіля по лівій нозі (внутрішньо-задня поверхня середньої третини лівої гомілки), послідуючого інерційного падіння потерпілої на автомобіль із співударянням правою стороною тулуба та потиличною ділянкою голови об частини автомобіля та послідуючим падінням на підлегле дорожнє покриття.

Тілесні ушкодження у вигляді синців та саден - це ушкодження, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як 6 днів і за цією ознакою у відповідності з пунктом 2.3.5 "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом № 6 MО3 України від 17.01.1995 року "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер - це ушкодження, що спричиняють розлад здоров`я тривалістю більше 21 дня і за цією ознакою, згідно пункту 2.2.1 (а) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" їх слід кваліфікувати як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток склепіння черепа із забоєм головного мозку - це ушкодження, що є небезпечними для життя у момент їх спричинення, і за цією ознакою, згідно пункту 2.1.1 (а) "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року "Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України" їх слід кваліфікувати як тяжкі тілесні ушкодження.

Смерть потерпілої громадянки ОСОБА_7 настала внаслідок важкої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась переломом кісток склепіння черепа, крововиливом під м`яку мозкову оболонку та шлуночки головного мозку, набряк речовини головного мозку, що обумовило зупинку функції центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання і явилося безпосередньою причиною смерті її. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні трупа таких патоморфологічних змін: крововиливу під м`якою мозковою оболонкою в ділянці правої потиличної долі головного мозку; крововиливу під м`якою мозковою оболонкою обох півкуль мозочка, з розповсюдженням на базальну його поверхню; наявності у шлуночках головного мозку ліквору з домішками крові; наявність борозни від вдавлення у великій потиличний отвір на мигдаликах мозочка, наявність борозни від вдавлення у великий потиличний отвір на мигдаликах мозочка, наявність переломів кісток склепіння черепа та даними судово-гістологічної експертизи.

Згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України № 10/83 від 26.02.2020 в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 12.2. та 12.3. Правил дорожнього руху України.

Водій «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода ОСОБА_7 , що рухалася в попутному напрямку по смузі руху автомобіля, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою до місця наїзду, з моменту виникнення небезпеки для руху.

З технічної точки зору, в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди, є обставини пов`язані з тим, що водій автомобіля марки «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , маючи об`єктивну можливість виявити пішохода на своїй смузі руху, який рухався в попутному напрямку, не дотримавшись вимог пункту 12.3 Правил Дорожнього руху, не застосував своєчасно екстрене гальмування транспортного засобу в момент виникнення небезпеки для його руху.

Невиконання водієм ОСОБА_5 вказаних вимог Правил дорожнього руху України знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали, а саме скоєння дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої настала смерть пішохода.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК Україні, тобто порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав показання, якими підтвердив усі фактичні обставини підозри у вчиненні ДТП. Вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Зазначив, що він рухався по дорозі в с. Фанчиково в темну пору доби. По зустрічній смузі руху їхав автомобіль, а паралельно його машині, по узбіччю дороги, рухався пішохід, який мав шарф із світловідбиваючими елементами. Намагаючись роз`їхатись він взяв ближче до осьової лінії, однак відчув удар. Пішохода, який рухався паралельно його руху, поруч із вищенаведеним, однак ближче до центру дороги, до зіткнення він не бачив, через відсутність освітлення та одяг темного кольору, одягнутий на ньому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, однак надав письмові пояснення в яких зазначив, що примирився з обвинуваченим, йому відшкодована завдана ДТП шкода, а тому він претензій матеріального і морального характеру не має. Просив при розгляді справи не застосовувати до ОСОБА_5 покарання пов`язане із позбавленням волі та слухати справу у його відсутність.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, це діяння містить склад злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілому. Обвинувачений винен у вчиненні цього злочину та підлягає покаранню за його вчинення, оскільки такий ним вчинено у стані осудності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує характер і ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, характеризуючи дані (а.п. 24-25, 51-62, докази долучені стороною захисту в останньому судовому засіданні).

Судом особливо приділено уваги тій обставині, що обвинувачений дотримувався швидкісних обмежень під час руху транспортних засобів в населених пунктах, був тверезий і намагався всіма силами уникнути ДТП, а злочин стався і через винні дії з боку померлої, яка в порушення вимог ПДР рухалась в темну пору доби по проїжджій частині дороги без наявності на одязі світловідбиваючих засобів

За таких обставин, враховуючи, повне відшкодування завданих збитків та позицію потерпілого та прокурора, щире бажання обвинуваченого виправитись, його виправлення та перевиховання можливе, тому йому слід призначити покарання в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії у виді позбавлення волі із звільненням його від покарання на підставі ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків у відповідності до ст.76 КК України.

Враховуючи, що основний вид заробітку обвинуваченого (фермерське господарство) пов`язаний із керуванням транспортними засобами, а також, що на його утриманні перебуває малолітня дитина, батьки пенсійного віку та рідний дядько, який є інвалідом, і позбавлення ОСОБА_5 прав керування транспортними засобами призведе до погіршення матеріального стану не лише особисто його, а й сім`ї, суд приходить до висновку, що застосування такого виду стягнення, як позбавлення його права керування транспортними засобами на певний строк є недоцільним.

Цивільний позов не заявлено.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2020 року у справі № 299/100/20.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 1570,10 грн. у відповідності до ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_5 .

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосований.

Керуючись ст.ст. 94, 100, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.286 КК України виді позбавленні волі строком на 4 роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку у 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки в порядку ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до органів пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт, накладений за ухвалою слідчого судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17.01.2020 року у справі № 299/100/20 (а.п.29-31) на

- автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Речові докази:

- автомобіль марки «Fiat Doblo», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 ., який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатські області, передати ОСОБА_5 , як законному власнику (а.п.32).

Стягнути із ОСОБА_5 на користь Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України судові витрати у загальній сумі 1570 гривень (тисячу п`ятсот сімдесят гривень 10 копійок) (а.п. 111, 130).

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1