Справа № 461/701/21
Провадження № 1-кс/461/691/21
УХВАЛА
іменем України

01.02.2021 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 з участю скаржника ОСОБА_3 , представника скаржника адвоката ОСОБА_4 , старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілої ОСОБА_3 , напостанову старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.12.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0000952 від 31.10.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник ОСОБА_3 , яка є потерпілою у кримінальному провадженні № № 0000952 від 31.10.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, звернулася до Галицького районного суду м. Львова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.12.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0000952 від 31.10.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Скарга мотивовована тим, що оскаржувана постанова слідчого є передчасноюта необгрунтованою, винесеною без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, слідчий дійшов невірного висновку, який не відповідає дійсним обставинам справи, має місце неповнота досудового розслідування, не проведено всіх необхідних слідчих дій. Зокрема, слідчим не виконано вказівки прокурора від 19.11.2018 року та ухвалу слідчого судді від 20.12.2019 року та не проведено за участю потерпілої та її представника додатковий слідчий експеримент з водієм ОСОБА_6 за участі зустрічного транспортного засобу. Відтак вважає таку постанову необґрунтованою та просить її скасувати. Просить скаргу задоволити.

Скаржник ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовільнити з підстав зазначених у скарзі.

Слідчий ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги скарги заперечив, надав пояснення згідно яких повідомив, що ним було проведено всі слідчі дії та встановлено, що за умови руху колісного трактора CHALLENGER MT685D р.н. НОМЕР_1 піл керуванням водія ОСОБА_7 із швидкістю перед ДТП - 20 км/год встановити перебувають (чи не перебувають ) у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП дія водія ОСОБА_8 не видається можливим. При заданих вихідних даних та за умови руху колісного трактора CHALLENGЕR MT685D р.н. НОМЕР_2 АЛ під керуванням водія ОСОБА_7 із швидкістю перед ДТП - 31 км/год, причиною настання даної ДТГІ з технічної точки зору, є та обставина .що видимість пішохода ОСОБА_9 для водія ОСОБА_8 наставала на такій віддалі, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду. На підставі наведеного, слідчий прийшов до висновку, що немає достатньо прямих та обгрунтованих доказів, які б вказували на беззаперечну вину водія ОСОБА_10 у настанні вищевказаної ДТП. Таким чином, це дало підстави вважати органу досудового розслідування, що в діях водія ОСОБА_10 немає порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували у безосередньому причиннонаслідковому зв`язку із настанням даної ДТП та її наслідками v вигляді загибелі ОСОБА_11 , а, отже, в його діях відсутні і ознаки скалду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Це стало підставою для винесення ним оскаржуваної постанови, просив у задоволенні скарги відмовити. Також слідчим було надано суду матеріали кримінального провадження провадження № 0000952 від 31.10.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

Заслухавши думку потерпілої, її представника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження провадження № 0000952 від 31.10.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Встановлено, що старшим слідчим СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 з 31 жовтня 2016 року здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000952 за фактом ДТП, яке мало місце біля 18.00 годин 30.10.2016 року по АДРЕСА_1 , відповідно до якої водій ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи трактором CHALLENGR МТ 685D реєстраційний номер НОМЕР_3 здійснив наїзд на ОСОБА_11 . Внаслідок даної ДТП пішоходу ОСОБА_11 були спричинені тілесні ушкодження, від яких останній помер на місці пригоди.

За результатами досудового розслідування вказаного кримінального провадження 30 грудня 2020 року була винесена постанова про закриття кримінального провадження за даним фактом у зв`язку із відсутністю у діяннях ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Постанова мотивовано тим, що за умови руху колісного трактора CHALLENGER MT685D р.н. НОМЕР_2 ЛЛ піл керуванням водія ОСОБА_7 із швидкістю перед ДТП - 20 км/год встановити перебувають (чи не перебувають ) у причинно-наслідковому зв`язку з фактом даної ДТП дія водія ОСОБА_8 не видається можливим. При заданих вихідних даних та за умови руху колісного трактора CHALLENGЕRIMT685D р.н. НОМЕР_2 АЛ піл керуванням водія ОСОБА_7 із швидкістю перед ДТП - 31 км/год, причиною настання даної ДТГІ з технічної точки зору, є та обставина .що видимість пішохода ОСОБА_9 для водія ОСОБА_8 наставала на такій віддалі, яка вже була недостатньою для уникнення наїзду. На підставі наведеного, слідчий прийшов до висновку, що немає достатньо прямих та обгрунтованих доказів, які б вказували на беззаперечну вину водія ОСОБА_10 у настанні вищевказаної ДТП. Таким чином, це дало підстави вважати органу досудового розслідування, що в діях водія ОСОБА_10 немає порушень вимог Правил дорожнього руху України, які б перебували у безосередньому причиннонаслідковому зв`язку із настанням даної ДТП та її наслідками v вигляді загибелі ОСОБА_11 , а, отже, в його діях відсутні і ознаки скалду кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що такі висновки старшого слідчого ОСОБА_5 є передчасними, оскільки, як вбачається з постанови про закриття кримінального провадження, слідчим не проведено всіх необхідних слідчих дії, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а саме: відповідно до вказівок прокурора від 19.11.2018 року та ухвали слідчого судді від 20.12.2019 року слідчим не проведено за участю потерпілої та її представника додатковий слідчий експеримент з водієм ОСОБА_6 за участі зустрічного транспортного засобу. При цьому, слідчим в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження не мотивовано чому він прийняв рішення не проводити таку слідчу дію, не дивлячись на вказівки слідчого судді та прокурора. Зазначена обставина є суттєвою для кваліфікації дій ОСОБА_10 , та для вихідних данних, однак слідчим це не було з`ясовано, а відтак не має можливості встановити істину у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Зі змісту ст.284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до п. 111 рішення Європейського Суду з прав людини від 22 лютого 2005 р. у справі «Новоселець кий проти України» суд вказав, що прокуратура є державним органом правової держави, діяльність якого сприяє здійсненню правосуддя, і у випадку недотримання зобов`язань, покладених на цей орган, права, гарантовані Конвенцією, були б позбавлені їх "конкретного та ефективного сенсу. Одне з таких зобов`язань передбачає те, що сторона, яка постраждала, може сподіватись на уважний та ретельний розгляд її скарг, (див., mutatis mutandis, вищезазначена рішення Суругіу, § 65; також як рішення Руіс Торіа і Хіро Балані п. Іспанії від 9 грудня 1994 року, в серії А № 303 - и 303-В, стор. 12, § 29, та п.п. 29-30, § 27).
Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає, що слдічимне вжито всіх необхідних заходів для повного та всебічного дослідження обставин справи, а також встановлення об`єктивної істини у справі. Слідчий у судовому засіданні доводи викладені у скарзі не спростував. Тому, вказані у скарзі обставини свідчать про неповноту досудового розслідування, в результаті чого постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що має місце неповнота проведеного досудового розслідування, а тому оскаржувану постанову слід скасувати.

Керуючись ст.ст.303-307, 376 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Скаргу задоволити.

Постанову старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.12.2020 р. про закриття кримінального провадження № 0000952 від 31.10.2016 р., у зв`язку з відсутністю у діяннях ОСОБА_10 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - скасувати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1