Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/1319/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченої- ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

захисника- ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Виноградів кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000516 від 13.07.2020 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Хуст та мешканки АДРЕСА_1 , громадянина України, українки, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.304 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, учень 10 класу Підвиноградівської ЗОШ, не працюючий, не одруженого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2020 року, близько 19 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись по вул. Ардовецька в с. Підвиноградів, Виноградівського району, впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити її протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникла до дворогосподарства АДРЕСА_2 , власником якого являється ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно викрала з дерев`яного курника три свійські качки, індійської породи,

віком близько одного року, чорно-білого кольору, вартість яких згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 300 гривень за одну штуку, із викраденим зникла, чим самим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 900 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

Крім цього, 18 березня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись по АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їх протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_4 пошкодивши рукою скло на вхідних дверях будинку, проникли через утворений отвір до вказаного будинку, власником якого являється ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно, повторно викрали із спальної кімнати системний блок марки «Gresso», вартість якого згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 3400 гривень, монітор марки «LG» Flatron Е 2242С, вартість якого згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 1200 гривень, провідну клавіатура марки «Start Master», вартість якої згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 100 гривень та провідну мишку «Logicfox», вартість якої згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 75 гривень, із викраденим зникли, чим самим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 4775 гривень.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

Крім цього, 18 лютого 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , разом із неповнолітнім сином ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та чітко передбачаючи наслідки, які можуть настати, після їхнього вчинення, добре розуміючи неповнолітній вік ОСОБА_5 , з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок крадіжки чужого майна, у словесній формі, розповіла про легкість і доступність заволодіння чужим майном, переконала у вигідності вчинення явно злочинних дій та шляхом вмовляння втягнула ОСОБА_5 у злочинну діяльність, а саме у вчинення крадіжки.

Після чого, 18 березня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з неповнолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись по АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їх протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_4 пошкодив рукою скло на вхідних дверях будинку та проникли через утворений отвір до вказаного будинку, власником якого являється ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно, повторно викрали із спальної кімнати системний блок марки «Gresso», вартість якого згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 3400 гривень, монітор марки «LG» Flatron Е 2242С, вартість якого згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 1200 гривень, провідну клавіатура марки «Start Master», вартість якої згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 100 гривень та провідну мишку «Logicfox», вартість якої згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 75 гривень, із викраденим зникли, чим самим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 4775 гривень.

Як наслідок ОСОБА_4 порушила моральні засади суспільства у ставленні до виховання підростаючого покоління, здійснила пагубний вплив на неповнолітнього сина ОСОБА_5 та завдала шкоди його моральному вихованню.

Таким чином ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 304 КК України - втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, вчинені матір`ю.

За сукупністю ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України.

Крім того, 18 березня 2020 року, близько 20 години 00 хвилин, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_1 , впевнившись у відсутності власника та сторонніх осіб, які б могли викрити їх протиправні дії, з метою скоєння крадіжки чужого майна, шляхом вільного доступу через вхідну хвіртку проникли до дворогосподарства АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 за вказівкою ОСОБА_4 пошкодивши рукою скло на вхідних дверях будинку, проникли через утворений отвір до вказаного будинку, власником якого являється ОСОБА_8 , де реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, таємно викрали із спальної кімнати системний блок марки «Gresso», вартість якого згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 3400 гривень, монітор марки «LG» Flatron Е 2242С, вартість якого згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 1200 гривень, провідну клавіатура марки «Start Master», вартість якої згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 100 гривень та провідну мишку «Logicfox», вартість якої згідно висновку експерта від 20.03.2020, становить 75 гривень, із викраденим зникли, чим самим спричинили потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на загальну суму 4775 гривень.

Таким чином ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю підтвердила обставини пред`явленого їй обвинувачення та визнала вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 та ч.2 ст.304 КК України. Дуже жалкує, що так сталося.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 дав показання, якими підтвердив всі фактичні обставини обвинувачення. Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а також всі обставини і мотиви його скоєння, викладені у обвинувальному акті, визнав повністю. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Захисник ОСОБА_6 просив суд врахувати щире каяття обвинуваченої ОСОБА_4 та вік неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання.

Потерпілий ОСОБА_9 не з`явився в судове засідання, подав до суду письмову заяву, у якій просить розглянути справу без його участі, претензій до обвинувачених не має. Учасники процесу не заперечили проти розгляду вказаного кримінального провадженння за відсутності потерпілого ОСОБА_9 , у зв`язку із чим суд ухвалив розглянути дану справу за відсутності потерпілого.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дж. Мюррей проти Сполученого Королівства» (Case of John Murray v. United Kingdom, Заява 18731/91, рішення від 25 січня 1996 року, статус рішення остаточне, Reports of Judgments and Decisions 1996-I).

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з обов`язковим допитом обвинуваченої. При цьому судом їй було роз`яснено, що в цьому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

З урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_10 в інкримінованих їй злочинах і кваліфікує її дії в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, та за ч. 2 ст. 304 КК України як втягнення неповнолітніх у злочинну діяльність, вчинені марір`ю.

Обвинувачена ОСОБА_10 винна у вчиненні цих кримінальних правопорушень та підлягає покаранню за вчинені нею кримінальні правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_10 не вчинила кримінальні правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_10 за ч.3 ст.185 та за ч.2 ст.304 КК України, суд врахував дані про особу обвинуваченої: раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності (а.п.81), на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.79), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.80).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 12 КК України вчинені обвинуваченою ОСОБА_4 кримінальні правопорушення відносяться до тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченій, суд визнає вчинення злочину з використанням малолітнього.

З урахуванням зазначених обставин, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, суд вважає, що винній ОСОБА_4 необхідно для її виправлення і попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано її дії.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів згідно ч. 1 ст. 70 КК України суд вважає за доцільне застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Разом з цим, враховуючи тяжкість злочинів, особу винної, обставини справи, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства відповідно до ст. 75 КК України, а тому ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 мали місце. Ці діяння містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

При визначенні виду і розміру покарання суд враховує всі обставини справи, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, а також дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 .

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, суд не вбачає.

При застосуванні виду примусових заходів виховного характеру відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує роз`яснення, викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, згідно яких - в кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 105 КК України, суд має право звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сім`ї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання.

Згідно до вимог ч. 2 цієї ж статті, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

У відповідності до роз`яснень, викладених в абз. 4 п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" № 2 від 15 травня 2006 року, строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітньої ОСОБА_11 . Як свідчить практика, цей примусовий захід виховного характеру має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

При цьому, суд враховує, що вид примусового заходу виховного характеру у виді застереження сприятиме виправленню неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 та буде більш дієвим та ефективним способом впливу на нього, який, як визнано судом, на даний час не потребує застосування покарання за ч.3 ст.185 КК України.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних і цивільних справ, викладених в листі від 16 січня 2017 року № 223 - 66/0/4-17 "Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх" пунктом 16 визначено, що суд, приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч. 2 ст. 373 КПК України постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст. 105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження по справі не обиралися.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має, цивільний позов не заявлено.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді трьох років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.304 КК України та призначити їй покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_4 остаточно визначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням строком наодин рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 105 КК України, звільнити неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання, без визначення його виду і розміру, із застосуванням примусових заходів виховного характеру, передбачених п.1 ч.2 ст.105 КК України, у виді застереження, строком на 1(один) рік передавши його на виховання батька ОСОБА_7 .

Речові докази:

- ситемний блок марки «Gresso» з процесором AMD Sempron (tm) 145 Processor 2,81 ГГц., оперативною памяттю 768 МБ, відеокартою ATI Radeon 3000 Graphics, жостким диском ST 500DM002-1BD142;

- монітор марки «LG» Flatron Е 2242С (діагональ 22"), чорного кольору;

- провідна клавіатура марки «Start Master» чорного з сірим кольорів;

- провідна мишка «Logicfox», чорного кольору;

-три качки чорного з білим кольорів (а.п.53-51)-повернути потерпілому ОСОБА_8 .

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатської апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1