Ухвала
Іменем України
25 січня 2021 року

м. Київ
справа № 552/4963/18

провадження № 51-1783 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2020 року,
встановив:
За вироком Київського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2020 року вирок Київського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2019 року залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо її підзахисного.
Відповідно до вимог пункту 1 частини 3 статті 429 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Верховний Суд ухвалою від 16 червня 2020 року касаційну скаргу захисника залишив без руху та надав їй п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання цієї ухвали.
Зокрема, в цій ухвалі вказано, що захисник у своїй касаційній скарзі фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.
Також, в ухвалі касаційного суду зазначено, що вимоги захисника стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги вбачається, що вона також вказує на незаконність вироку районного суду, чим допустила неузгодженість своєї позиції та суперечності у своїй касаційній скарзі.
Крім того, захисник, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, не звернула уваги на те, що касаційний суд має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджені всебічно, повно й об`єктивно.

До того ж, всупереч вимогам частини 5 статті 427 КПК захисник не долучила до касаційної скарги копію оскаржуваної ухвали апеляційного суду від 03 березня 2020 року.
Водночас касаційний суд у своїй ухвалі звернув увагу не те, що захисник у касаційній скарзі вказує про бажання засудженого брати участь у касаційному розгляді в режимі відеоконференції, однак в порушення вимоги частини 3 статті 427 КПК не зазначає чи бажає вона брати участь у касаційному розгляді.

При цьому захиснику в резолютивній частині цієї ухвали визначено строк на усунення недоліків та роз`яснено порядок їх виконання.
Як убачається з наявного в матеріалах провадження за скаргою рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та даних Київської міської дирекції «Укрпошта», 20 листопада 2020 року копію вказаної ухвали касаційного суду отримано захисником ОСОБА_5 особисто. Останнім днем на усунення недоліків касаційної скарги є 07 грудня 2020 року.
Однак, захисник поза межами установленого ухвалою касаційного суду строку, а саме 15 січня 2021 року, на виконання вимог вказаної ухвали касаційного суду направила до Верховного Суду лише супровідний лист разом з копією вироку Київського районного суду м. Полтави від 05 грудня 2019 року.
Таким чином, захисник у встановлений касаційним судом строк недоліки касаційної скарги не усунула, нової касаційної скарги до Верховного Суду не надіслала, а відтак її касаційна скарга підлягає поверненню.
На підставі викладеного, керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд
постановив:

Повернути касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3