Справа № 211/7075/19
Провадження № 1-кп/211/330/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 15.08.2019, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, працює афсфальтобетонником ТОВ "Весташляхбуд", має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.10.2014 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 164 КК України до 120 годин громадських робіт; 18.11.2014 року Апеляційним судом м. Кривого Рогу за ч. 1 ст. 125 КК України до 100 годин громадських робіт; 18.05.2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 164 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік; 07 лютого 2017 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 164, 71 КК України до 2 років 2 місяців обмеження волі; звільнився 02.07.2018 року на підставі ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу від 20.06.2018 року умовно-достроково на 11 місяців 11 днів,-

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,-

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за злісне ухиленням від сплати, встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, звільнившись умовно-достроково з місць обмеження волі, продовжив ухилятись від сплати аліментів .

Так, рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу № 2-2646/04 від 15.10.2004 (справа №2-2646/04) з обвинуваченого ОСОБА_4 стягнено аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше неоподаткованого податком мінімума доходів громадян на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 28 вересня 2004 року до повноліття на користь матері, ОСОБА_7 . На підставі рішення суду видано виконавчий лист № 2-2646/2004 та державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 15.11.2013 відкрито виконавче провадження.

Однак, ОСОБА_4 знаючи про свій обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, будучи ознайомленим 28.11.2013 під особистий підпис про те, що згідно вище вказаного рішення суду він зобов`язаний до виплати аліментів на утримання дитини, в період часу з 03.07.2018 по 10.08.2019 злісно ухилявся від сплати аліментів.

Так, ОСОБА_4 в період з 03.07.2018 по 10.08.2019 не працював, не звертався до центру зайнятості з питань працевлаштування, аліменти не сплачував, що свідчить про злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 Сімейного кодексу України у разі ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

В результаті злісного ухилення від сплати аліментів, встановлених вищевказаним рішенням суду, у ОСОБА_4 в період з 03.07.2018 по 10.08.2019 перед ОСОБА_4 утворилась заборгованість із виплати аліментів в сумі 34 198 грн. 48 коп., що сукупно складає суму виплат більше, ніж за три місяці відповідних платежів.

В суді обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, суду пояснив, що знав про рішення суду про стягнення аліментів, згоден із заборгованістю, яку має намір виплачувати, з березня 2020 року влаштувався на роботу. Однак на момент звільнення роботи не мав, працевлаштуватися не вдавалось. Визну визнає частково, так як вважає, що кваліфікація його дій повинна бути за ч. 1 ст 164 КК України, а не за ч. 2 ст. 164 КК України

На зважаючи на часткове визання своєї вини обвинуваченим, суд вважає, що його вина доведена зібраними у справі доказами, дослідженими судом.

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що поки обвинувачений відбував покарання, вона отримувала аліменти, а коли ОСОБА_4 звільнився у липні 2018 р., виплати припинились. На початку червня місяця цього року він перерахував 200 грн. Загальна заборгованість по аліментам становить більше 80 000 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.10.2004 (справа № 2-2646/04) з обвинуваченого ОСОБА_4 стягнено аліментів у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше неоподаткованого податком мінімума доходів громадян на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , починаючи з 28 вересня 2004 року до повноліття на користь матері, ОСОБА_7 (а.с. 79). На підставі рішення суду видано виконавчий лист № 2-2646/2004 (а.с. 69), державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції 15.11.2013 відкрито виконавче провадження (а.с. 36). Обвинувачений ОСОБА_4 ознайомлений державним виконавцем щодо своїх зовбовязань по виконаню рішення суду (а.с. 38).

Відповідно до довідки-розрахунку заберогованість за період з 03.07.2018 р. по 10.08.2019 р. становиь 34 198 грн. 48 коп. (а.с. 35)

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 164 КК України за ознаками: злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), вчинене особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене цією статтею.

При призначенні обвинуваченому покарання судом враховує ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, за місцем проживання характеризується посередньо, під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебував та не перебуває, з 16.03.2020 року офіційно працевлаштувався.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк становить небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивності нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, участь у виховних заходах та соціально-корисній діяльності, проведення індивідуально-профілактичної роботи спільно з правоохоронними органами; офіційно працевлаштуватися.

Враховуючи вищевикладене, висновок органу пробації, позицію потерпілої, яка просила призначити обвинуваченому суворе покарання, беручи до уваги суму утвореної обвинуваченим заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини, яка є досить значною та вказує на наявність ознаки "злісність", а також на не бажання обвинуваченого виконувати судові рішення та послідовне і свідоме ігнорування обов`язку сплачувати аліменти, вчинення кримінального правопорушення в період умовно-дострокового строку на який був звільнений від покарання, призначеного вироком суду, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого та запобігання скоєння ним інших злочинів неможливо без його ізоляції від суспільства, а тому, обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі з урухувань положень ст. 71 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час судового розгляду не обирався, клопотань про його обрання не надходило.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд-,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання, не відбутого покарання, призначеного вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.02.2017 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набуття вироком законної сили - не обирати.

Строк відбуття покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_4 після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя: ОСОБА_1