ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №584/1499/19 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/3857/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
( про відмову у відкритті провадження)

21 грудня 2020 року м.Харків

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Путивльського районного суду Сумської області від 30 вересня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену 29 вересня 2020 року між прокурором та ОСОБА_3 , визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, та остаточно призначено обвинуваченому покарання на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Не погодившись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, постановити новий яким призначити покарання не пов`язане з позбавленням або обмеженням волі. Вважає, що призначене покарання є занадто суворим і не відповідає особі обвинуваченого.

При перевірці апеляційної скарги обвинуваченого встановлені підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст.392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 1 ч. 4 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.
З матеріалів справи встановлено, що 29 вересня 2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про визнання винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, у кримінальному провадженні № 0000114. Відповідно до змісту вказаної угоди сторони погоджуються на призначення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 309 КК України у виді арешту на строк 6 місяців; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна. Із запропонованим видом та розміром покарання обвинувачений ОСОБА_3 згоден. Оскаржуваним вироком обвинуваченому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією майна.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим.

Враховуючи, що обвинувачений оскаржує вирок суду з підстав суворості призначеного покарання, з видом та розміром якого ОСОБА_3 погодився, підписуючи угоду про визнання винуватості, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження, оскільки обвинувачений оскаржує вирок з підстав, з яких він за ч. 4 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Путивльського районного суду Сумської області від 30 вересня 2020 року.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Суддя Харківського

апеляційного суду ОСОБА_2