Провадження № 11-кп/4820/56/20
Справа № 675/2954/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2019 року,

в с т а н о в и л а :
Вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2019 року,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізяслава Хмельницької області, громадянин України, військовозобов`язаний, освіта повна загальна середня, не одружений, не працюючий, житель АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, та призначено йому покарання 3 роки 06 місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки.
На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_10 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Прага Республіки Чехії, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, на утриманні одна неповнолітня дитина, не працюючий, житель АДРЕСА_2 , раніше судимий:
-04 квітня 2018 року вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_9 засуджено за ч.2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 06 місяців.
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 3, 185 ч. 3 КК України, та призначено йому покарання 3 роки 06 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року, визначено остаточне покарання ОСОБА_9 у виді позбавлення волі на строк 3 роки 10 місяців.
Постановлено зарахувати у строк покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 21 серпня 2018 року по 03 червня 2019 року включно.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу обрано тримання під вартою, взявши ОСОБА_9 під варту у залі суду.
Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з моменту затримання ОСОБА_9 , зарахувавши у строк покарання строк попереднього ув`язнення.
Постановлено стягнути з ОСОБА_10 на користь держави 429 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави 429 грн. 00 коп. витрат, пов`язаних із залученням експерта.
Цивільний позов ОСОБА_7 задоволено частково, постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 4173 грн. моральної шкоди, в решті позову відмовлено.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.
Як вбачається з вироку, 21 серпня 2018 року близько 17 години ОСОБА_10 та ОСОБА_9 зустрілись у АДРЕСА_3 та спільно вирішили проникнути на територію господарства, розташованого у АДРЕСА_4 , яке належить ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, взявши з собою інструменти. Близько 18 години ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, підійшли до паркану з тильної сторони господарства, розташованого у АДРЕСА_4 , та через отвір у паркані проникли на територію даного господарства. Надалі, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, через отвір у картонній перепоні, яка закривала вікно, обвинувачені проникли у приміщення складу, розташованого на території вказаного господарства. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою між собою, використовуючи заздалегідь підготовлені інструменти, намагались таємно викрасти асинхронний трьохфазний електричний двигун потужністю 2,2 кВт, з кількістю обертів 1420 обертів/хвилину, у справному стані, вартістю 1785 грн. 00 коп., який попередньо демонтували з бетономішалки; металеві речі в якості брухту: два корпуси розподільчої коробки електродвигуна, дві кришки до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатку вентилятора електродвигуна, кришку електродвигуна, корпус трамплера, які виготовлені з алюмінієвого сплаву, загальною вагою 2 кг, вартістю 60 грн. 00 коп.; якір електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якір стартера автомобіля, корпус асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками, виготовлені з чорного металу, загальною вагою 15 кг, вартістю 64 грн. 50 коп., які попередньо демонтували із запчастин, котрі знаходились у вказаному приміщенні, належному ОСОБА_7
ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не вчинили всіх дій для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були виявлені на місці вчинення кримінального правопорушення власником приміщення складу ОСОБА_7 та працівниками поліції.
В апеляційних скаргах обвинувачені, кожен зокрема, просять вирок суду скасувати і закрити провадження. Вказують, що у процесі розгляду та вирішення справи судом не були досліджені обставини, які мають істотне значення для ухвалення законного рішення. Зазначають, що в матеріалах справи відсутній будь-який доказ попередньої домовленості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 про проникнення на територію господарства з метою вчинення крадіжки майна. Також у матеріалах справи відсутні будь-які правовстановлюючі документи, які б підтвердили право власності ОСОБА_7 на бетономішалку, електрощитову, металобрухт.
Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинувачених на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора та потерпілого, які заперечували проти поданих апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, за який їх засуджено, та кваліфікація їх дій за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, тобто у вчиненні злочину, за який вони засуджені, за наведених в вироку обставин підтверджуються зібраними в справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Дії ОСОБА_10 та ОСОБА_9 суд першої інстанції вірно кваліфікував за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_10 в суді першої інстанції своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. Визнав факт проникнення у приміщення належного ОСОБА_7 складу та вказував, що 21 серпня 2018 року у післяобідній час випадково зустрівся біля автозаправної станції «Барс» з ОСОБА_9 та під час розмови вони вирішили спільно покурити «травку» і з цією метою вони попрямували до недобудованого приміщення школи, розташованого у м. Ізяславі Хмельницької області, по вул. Миколи Микитюка. ОСОБА_10 зазначав, що попередньої змови і наміру на вчинення крадіжки у нього та ОСОБА_9 не було. Біля рятувальної частини, розташованої у АДРЕСА_4 , вони побачили зарослу чагарниками територію, вирішили, що ця територія занедбана та нікому не належить, а тому через місце, де огорожа була відсутня, зайшли на вказану територію в пошуках місця для куріння. Надалі вони побачили приміщення, вікно котрого було закрите картоном, у якому був прорваний отвір. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 через вказаний отвір, який знаходився на висоті приблизно двох метрів від землі, проникли у приміщення. У цьому приміщенні був безлад, знаходилось багато різних предметів, однак ОСОБА_10 стверджував, що наміру викрасти ні він, ні ОСОБА_9 не мали, не брали жодного з цих предметів, ніяких інструментів з собою у них не було, жодних приладів і запчастин вони не демонтували. ОСОБА_10 зазначав, що у вказаному приміщенні він і ОСОБА_9 курили «травку», яку мав кожен з них свою, та розмовляли, пробули приблизно хвилин 10-15. Коли обвинувачені вже збирались залишати приміщення, через двері у це приміщення з криками ввірвались якісь люди, як виявилось у подальшому працівники поліції та власник приміщення. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 така ситуація налякала, тому вони не встигли залишити приміщення тим самим шляхом, яким потрапили до нього, а намагались сховатись у цьому приміщенні, але були виявлені і затримані.
Обвинувачений ОСОБА_9 в суді першої інстанції свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, в судовому засіданні вказував, що 21 серпня 2018 року у післяобідній час випадково зустрівся з ОСОБА_10 , під час розмови з яким погодився скласти компанію ОСОБА_10 , котрий хотів покурити «травку». ОСОБА_9 вказує, що це був робочий день, навколо знаходились люди, тому обвинувачені вирішили знайти безлюдне місце. Територія господарства, що, як в подальшому стало відомо ОСОБА_9 , належить ОСОБА_7 мала занедбаний вигляд, була заросла чагарником, місцями була відсутня огорожа, з чого ОСОБА_9 зробив висновок, що ця територія нікому не належить. Обвинувачений зазначив, що через місце, де була відсутня огорожа, вони з ОСОБА_10 безперешкодно потрапили на вказану територію, хвилин 10 перебували на цій території, нікого не помітили, після чого побачили приміщення з вікном, закритим картоном, у якому був отвір, і з цікавості влізли до приміщення через зазначений отвір. ОСОБА_9 зазначав, що в приміщенні був безлад, і не було нічого, що могло б його зацікавити, при цьому жодних намірів на крадіжку з цього приміщення він не мав, інструментів з собою не приносив, хоча не заперечував, що мав з собою невелику матерчату чоловічу сумочку чорного кольору, у якій знаходились його особисті речі. Однак, обвинувачений не повідомляв суду перелік таких речей та їх індивідуально-визначені ознаки. ОСОБА_9 вказував, що курив лише ОСОБА_10 , в приміщенні вони пробули приблизно хвилин 15, нічого не брали. Коли в приміщення зайшли працівники поліції, обвинувачені злякались і заховались у приміщенні, оскільки покинути його не встигли. Також, ОСОБА_9 підтвердив, що під час перебування у приміщенні складу у нього була пачка цигарок «Filip Moris», а ключ від врізного замка належить саме йому, однак категорично заперечив, що виявлена при огляді місця події трап`яна сумка належить саме йому.
Суд першої інстанції повною мірою перевірив такі твердження обвинувачених, навів спростування таких доводів обвинувачених, з якими погоджується колегія суддів, позаяк такі доводи обвинувачених, на переконання апеляційного суду, вказують про намагання уникнути настання відповідальності за вчинене.

В суді першої інстанції потерпілий ОСОБА_7 вказував, що 21 серпня 2018 року приблизно о 18 годині він перебував на території належного йому господарства у АДРЕСА_4 , коли почув розмову невідомих йому осіб, якими в подальшому виявились ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Потерпілий зазначав, що причаївся у чагарниках та чув розмову невідомих, під час якої ОСОБА_9 констатував відсутність сторонніх осіб та запропонував залізти у вікно складу, що знаходилось на висоті приблизно двох метрів від землі. На переконання ОСОБА_7 , саме обвинувачені пошкодили картонну перепону, якою було закрите вказане вікно. Потерпілий вказував, що першим у склад поліз ОСОБА_10 , а ОСОБА_9 , котрий був у кашкеті, подав йому матерчату сумку чорного кольору і також заліз у склад. ОСОБА_7 вказував, що все майно, яке знаходилось у вказаному приміщенні складу, належало саме потерпілому, і він через шпарину у вхідних дверях бачив на власні очі, що ОСОБА_9 розбивав електрощит, а ОСОБА_10 розбирав бетонозмішувач, які знаходились у складі. При цьому потерпілий повідомив, що боявся цих людей, тому самостійно не входив у приміщення складу, а зателефонував до поліції. На виклик потерпілого приїхала слідча і один поліцейський, однак, на переконання ОСОБА_7 , такої кількості працівників поліції було недостатньо для затримання двох осіб, що знаходились у приміщенні складу, тому було викликане підкріплення. Коли прибуло підкріплення і ОСОБА_7 відкрив двері складу, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заховались у приміщенні складу, а потерпілий виявив, що повністю знищено електрощит, з двох бетонозмішувачів зняті двигуни, один з двигунів знищений, а другий придатний для використання, на підлозі стояли дві сумки, одна з яких матерчата чорного кольору, були інструменти: ключі, головки ключів, два великих ножа, та металобрухт. ОСОБА_7 в суді запевняв, що до цього випадку крадіжок з приміщення складу не було, цього ж дня він оглядав приміщення і будь-яких ознак порушення цілісності майна та слідів стороннього перебування не виявив.
Такі пояснення потерпілого суд першої інстанції визнав обґрунтованими, які підтверджуються з показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та матеріалами справи, які досліджені в судом першої інстанції, та спростовують позаки обвинувачених, які вину в інкримінованому їм злочині не визнають.

Свідок ОСОБА_11 (працівник поліції Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП України в Хмельницькій області) в суді першої інстанції вказував, що 21 серпня 2018 року приблизно о 18 годині надійшло повідомлення від потерпілого ОСОБА_7 на робочий планшет слідчої ОСОБА_14 про вчинювану крадіжку у АДРЕСА_4 . Коли свідок із слідчою прибули на місце, там був ОСОБА_7 , котрий показав приміщення складу, вікно, через яке вчинене проникнення, і повідомив, що у приміщенні двоє осіб. У приміщенні свідок чув брязкіт заліза. Зазирнувши у шпарину вхідних дверей складу, свідок пересвідчився, що у приміщенні знаходилось двоє осіб, якими в подальшому виявились ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , який був у кашкеті. В зв`язку з цим свідок зателефонував і викликав підмогу, коли прибула підмога, потерпілий відімкнув вхідні двері, працівники поліції і ОСОБА_7 зайшли у приміщення, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 стали втікати і ховатись. У приміщенні складу свідок звернув увагу на інструменти, що лежали біля мотора бетонозмішувача, який мав такий вигляд, що був розібраний недавно.
В суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 (працівник поліції Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП України в Хмельницькій області) підтверджув покази свідка ОСОБА_11 , та вказував, що 21 серпня 2018 року приблизно о 18 год. 20 хв. до нього на мобільний телефон зателефонував працівник поліції ОСОБА_11 , повідомив про злочин і попросив про допомогу. Свідок з іншим працівником поліції ОСОБА_13 автомобілем поїхали на вул. Миколи Микитюка у м. Ізяславі Хмельницької області та прибувши на місце, від слідчої ОСОБА_14 свідок довідався, що у приміщенні складу перебувають двоє осіб. У приміщенні свідок чув брязкіт заліза. Коли потерпілий відкрив двері, працівники поліції та ОСОБА_7 зайшли у приміщення складу, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 заховались, але були виявлені. ОСОБА_9 був у кашкеті, а у ОСОБА_10 кашкета не було. У складі було багато різних речей, свідок звернув увагу на бетонозмішувач і електродвигун із слідами недавнього демонтажу, мішок зеленого кольору з запчастинами і дротами, на інструменти: ключі, викрутки, тощо.
Свідок ОСОБА_13 (працівник поліції Ізяславського ВнП Славутського ВП ГУНП України в Хмельницькій області) в суді першої інстанції підтвердив покази ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та вказав, що 21 серпня 2018 року він перебував у приміщенні райвідділу та був повідомлений ОСОБА_12 про необхідність надати допомогу ОСОБА_11 по припиненню злочину, що вчиняється. Коли прибули на місце у АДРЕСА_4 , та зайшли у приміщення складу, виявили ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , котрі заховались у приміщенні. У ОСОБА_10 руки були забруднені мазутом. ОСОБА_9 був у кашкеті. Свідок зазначив, звернув увагу, що з бетонозмішувача був демонтований двигун.
Згідно огляду місця події від 21 серпня 2018 року, який проводився у проміжок часу з 20 години 50 хвилин по 21 годину 40 хвилин, проведеного з дозволу власника майна уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку, місцем події являється територія колишнього ТОВ «Будівельник», розташована у м. Ізяславі Хмельницької області, по вул. Миколи Микитюка, 96. Під час огляду було виявлено пошкодження у вигляді отвору у вставці з картону, якою було закрито віконний отвір. Крім того, під час огляду було виявлено бетонозмішувач не у повній комплектації: відсутній двигун та інші частини. Також під час огляду було виявлено та вилучено два кухонні ножі, один з яких з ручкою зеленого кольору, а інший з пилкоподібним лезом, синтетичний мішок зеленого кольору, розвідний металевий ключ, металеву фомку, три рожкові ключі, плоскогубці з полімерними накладками синього кольору, два рожкові ключі, плоскогубці та викрутку з накладкою червоного кольору, одну полімерну коробку з гайковими ключем, на кришці якої напис «ТУ2-035-744-80», всередині якої наявний ключ та 9 насадок до нього, металеву коробку з гайковим ключем, на кришці якої напис «Box Socket Set 9 PIECE SET 10 - 24 mm», сумку трап`яну чорного кольору, всередині якої наявна пачка цигарок «Filip Moris», ключ від врізного замка, запчастини з алюмінію та міді, корпуси розподільчої коробки електродвигуна в кількості 2 штуки, дві кришки до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатку вентилятора електродвигуна, кришку електродвигуна, корпус трамплеру електродвигуна, якір електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якір стартера автомобіля, корпус асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками, асинхронний трьохфазний електричний двигун потужністю 2,2 кВт. Вказані предмети постановами від 22 серпня 2018 року та 15 жовтня 2018 року про визнання та приєднання речових доказів визнані речовими доказами; оглянуті 22 серпня 2018 року, 27 серпня 2018 року, 28 серпня 2018 року, 15 жовтня 2018 року згідно протоколів огляду речових доказів з фототаблицями, проведених уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку. Під час огляду 27 серпня 2018 року речового доказу асинхронного трьохфазного електричного двигуна потужністю 2,2 кВт, з участю спеціаліста встановлена кількістю обертів та справність вказаного двигуна. Під час огляду 28 серпня 2018 року корпусів розподільчої коробки електродвигуна в кількості 2 штуки, двох кришок до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатки вентилятора електродвигуна, кришки електродвигуна, корпуса трамплера електродвигуна, якоря електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якоря стартера автомобіля, корпусу асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками встановлено вагу запчастин, котрі виготовлені з алюмінієвого сплаву, та котрі виготовлені з чорного металу за допомогою товарної ваги №2754, паспорт на яку на одному аркуші паперу формату А-4 згідно постанови про визнання та приєднання речових доказів від 12 жовтня 2018 року визнано речовим доказом, оглянуто згідно протоколу від 12 жовтня 2018 року уповноваженою на вчинення такої слідчої дії особою у встановленому законодавством порядку та передано на зберігання власнику директору приватного підприємства «Магніт-Ресурс» ОСОБА_15 згідно розписки.
Згідно квитанцій № 502, № 503 та № 504 вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області.
Належність складу за адресою вул. Миколи Микитюка, 96, у м. Ізяславі Хмельницької області, ОСОБА_7 підтверджується
Даними витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15210573 від 12 липня 2007 року підтверджується належність складу за адресою АДРЕСА_4 , ОСОБА_7 . Вказаний витяг визнаний речовим доказом постановою від 22 серпня 2018 року про визнання та приєднання речових доказів, оглянутий згідно протоколу від 22 серпня 2018 року та переданий на зберігання ОСОБА_7 .
Твердження обвинувачених в апеляційних скаргах, що в матеріалах справи відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності ОСОБА_7 на майно, колегія суддів відхиляє, оскільки суперечать дослідженими судом першої інстанції обставинам справи.
Вартість асинхронного трьохфазного електричного двигуна потужністю 2,2 кВт, з кількістю обертів 1420 обертів/хвилину, корпусів розподільчої коробки електродвигуна в кількості 2 штуки, двох кришок до розподільчих коробок електродвигуна, крильчатки вентилятора електродвигуна, кришки електродвигуна, корпуса трамплера електродвигуна, якоря електродвигуна з двома підшипниками кочення, кришкою двигуна і шківом, якоря стартера автомобіля, корпусу асинхронного трьохфазного електродвигуна із статорними обмотками визначена з висновку експерта Хмельницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 12.1-063:18 від 13 вересня 2018 року, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 30 серпня 2018 року.
Згідно протоколів отримання зразків для експертизи від 20 вересня 2018 року та від 24 вересня 2018 року були отримані зразки рідкої крові та слини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Постановою від 26 жовтня 2018 року про визнання та приєднання речових доказів зразки слини ОСОБА_9 , зразки слини ОСОБА_10 , контрольний зразок марлевого тампону, що поміщені, кожен окремо, у паперові конверти білого кольору, опечатані належним чином печаткою Відділення судово-медичної імунології, зразки крові ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , що поміщені, кожен окремо, у паперові конверти білого кольору, опечатані належним чином печаткою Відділення судово-медичної імунології, визнані речовими доказами.
Згідно квитанцій № 511 та № 512 вказані речові докази передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного Управління Національної поліції України в Хмельницькій області.
Відповідно до висновку судово-імуногогічної експертизи № 328, проведеної на підставі ухвали слідчого судді Ізяславського районного суду від 11 вересня 2018 року на ключі газовому, фомці металевій, гайковому ключі, комбінованому гайковому ключі, викрутці, плоскогубцях, металевій коробці, балонному ключі, головках на ключ, коробці, гаєчному ключі, воротку для головок, головках на ключ, комбінованих гайкових ключах, викрутці, плоскогубцях, ножі з чорною пластмасовою ручкою, ножі з зеленою пластмасовою ручкою знайдені сліди пото-жирових виділень, при визначенні групової належності яких виявлені антигени А, В, Н, які можуть належати особі (особам), в крові якої (яких) містяться антигени А, В, Н, незалежно від категорії видільництва, у тому числі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Зібрані та досліджені докази давали суду підстави для обґрунтованого висновку про вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочинів, за які їх засуджено, тому доводи апеляційних скарг, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що в діях обвинувачених відсутній склад злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, а під час судового розгляду не встановлено доказів попередньої домовленості між обвинуваченими, не можуть бути враховані, так як суперечать сукупності досліджених судом першої інстанції доказів, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку.

Та обставина, що обвинувачені вчинили замах на крадіжку за попередньою змовою группою осіб, підтверджується фактичними обставинами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_10 та ОСОБА_9 до початку проникнення на територію складу домовилися про спільне вчинення крадіжки майна, однак не доведений свій умисел до кінця, бо були затримані працівниками поліції під час вчинення злочину.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Покарання обвинуваченим призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України.

Обираючи вид та строк покарання обвинуваченим, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, які б пом`якшували або обтяжували покарання ОСОБА_10 судом не встановлено.

Обставини, які б пом`якшували покарання ОСОБА_9 судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, визнано рецидив злочинів.

Також при призначенні покарання ОСОБА_9 суд врахував, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, хворіє на хронічне захворювання, вину не визнає, у скоєному не розкаюється, не працює, не має стабільного доходу та засобів для існування, характеризується посередньо, раніше був засуджений за вчинення умисного злочину, належних висновків не зробив та вчинив новий злочин під час іспитового строку.
Врахувавши вищевикладені обставини, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді реального позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст.15 ч.3, ст. 185 КК України з визначенням остаточного покарання, приєднавши до призначеного покарання частково невідбуту частину покарання, призначеного вироком Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 квітня 2018 року. Призначене остаточне покарання у виді 3 років 10 місяців позбавлення волі, є необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Призначене покарання ОСОБА_10 в межах санкції ч.3 ст.15 ч.3, ст.185 КК України, із застосування ст. 75, 76 КК України, є необхідним для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 щодо перерахування строку його перебування у СІЗО відповідно до ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі), не підлягають задоволенню. Судом першої інстанції відповідно до положень ст.72 КК України в редакції Закону №2046-VIII (який діяв на момент вчинення злочину) зараховано у строк покарання ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення з 21 серпня 2018 року по 03 червня 2019 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вирок ухвалений у відповідності до вимог ст.ст. 373, 374 КПК України, підстав для зміни чи скасування вироку в межах поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Вирок Ізяславського районного суду Хмельницької області від 27 червня 2019 року щодо ОСОБА_10 та ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді