Справа № 736/287/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/340/20
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12.018.270.150.000.340, за апеляційною скаргою прокурора на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2020 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого по АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та виправдано.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок місцевого суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначити покарання у виді 8 років позбавлення волі; дослідити докази, зібрані під час досудового розслідування, та допитати свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 . Вказує, що вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, підтверджується протоколом огляду місця події від 21 листопада 2018 року, протоколом огляду місця події від 22 листопада 2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2018 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 23 листопада 2018 року, протоколом про результати аудіоконтролю за особою від 08 січня 2019 року, а також показаннями свідків. Відповідно до висновків експертів від 02 лютого 2019 року № 137 та від 07 листопада 2019 року № 49, встановити причини смерті ОСОБА_14 не є можливим унаслідок повного скелетування залишків трупа. Однак зазначає, що висновки судово-медичних експертиз містять медичну оцінку наслідків злочину і лише в такому розумінні повинні оцінюватися судом при вирішенні питання про доведеність вини особи у вчиненні кримінального правопорушення. Вказує, що, згідно з показаннями експерта ОСОБА_15 , смерть ОСОБА_14 могла настати від отриманих тілесних ушкоджень у вигляді переломів грудини та ребер, від падіння в колодязь увесь комплекс переломів утворитися не міг. Зазначає, що переломи кісток, заподіяні внаслідок дії тупих предметів (відповідно до висновків експертів), співпадають з даними слідчих експериментів і знаходяться саме в тих ділянках тулубу, куди ОСОБА_6 наносив удари.

Як встановив суд першої інстанції, згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він у кінці червня 2018 року на початку липня 2018 року, точна дата не встановлена, у вечірній час, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході раптово виниклої сварки з ОСОБА_14 , маючи прямий умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, протиправно, умисно, наніс йому п`ять ударів кулаком по тулубу в область живота та грудей, чотири удари коліном по животу, внаслідок чого останній впав на землю. Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_6 , умисно наніс ОСОБА_14 , який лежав на спині, п`ять ударів стопою ноги в область живота та грудей.

Пізніше в цей же вечір, ОСОБА_6 поклав ОСОБА_14 , який перебував без свідомості, на воза та перевіз його до нежилого будинку по АДРЕСА_2 , де від отриманих тілесних ушкоджень останній помер.

Під час судового розгляду в місцевому суді обвинувачений давати показання відмовився.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін захисту і обвинувачення, дослідивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи, наведені в апеляційні скарзі, колегія суддів вважає її необґрунтованою.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 242 КПК України, слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи, зокрема, щодо встановлення причин смерті, тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Висунуте ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, має обов`язково базуватися на висновку експерта і саме ця особа, яка володіє спеціальними знаннями, встановлює характер, тяжкість тілесних ушкоджень та причину смерті.

Згідно з висновками експертів від 02 лютого 2019 року № 137, від 07 листопада 2019 року № 49, встановити як характер і тяжкість нанесених ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, так і причину смерті останнього неможливо, внаслідок повного скелетування залишків трупа.

Отже, стороною обвинувачення не доведена така ознака об`єктивної сторони злочину як причинний зв`язок між діянням та наслідком.

Крім того, як вбачається з показань ОСОБА_6 , наданих під час апеляційного розгляду, він залишив ОСОБА_14 у будинку в с. Савинки ще живим. Без ознак життя останній був виявлений наступного дня, тобто смерть могла настати з інших причин ніж ті, що викладені в обвинуваченні.

Очевидців які підтвердили б, що саме ОСОБА_6 наніс ОСОБА_14 весь описаний комплекс тілесних ушкоджень досудовим слідством не встановлено та апеляційному суду для допиту не представлено.

Протоколи огляду місці пригоди та ілюстративна таблиця до нього від 22 листопада 2018 року, яким зафіксовано проведення огляду місця події в АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 213-214), та від 21 листопада 2018 року, яким зафіксовано проведення огляду місця події в АДРЕСА_2 в ході якого з колодязя вилучено залишки трупу потерпілого ОСОБА_14 (т.1 а.с. 216-217), не вказують на вину ОСОБА_6 ..

Таким чином органами досудового слідства поза розумним сумнівом не доведена вина ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого правопорушення.

Підсумовуючи вищезазначене, оскільки всі сумніви належить трактувати на користь обвинуваченого, підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 28 січня 2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4