Провадження №1-кс/760/5199/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову від 06.07.2020р. старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000026 від 05.01.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла вказана скарга.
Подана скарга обґрунтовується тим, що детективами Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000026 від 05.01.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.

03.07.2020р. потерпілий ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України клопотання про вчинення наступних процесуальних та слідчих дій в даному кримінальному провадженні, а саме: витребування і належним дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000322 від 13.09.2016; призначення судово-медичної експертизи потерпілого за наданими медичними висновками та кошторисною документацією з метою визначення прямої вини фігуранта у провадженні; призначення психологічної експертизи потерпілого «для визначення степені вини фігуранта у справі»; витребування з навчального закладу документів про здобуття вищої професійної освіти детективом ОСОБА_5 ; витребування матеріалів про результати проходження ОСОБА_5 тестування і конкурсного відбору при працевлаштуванні до НАБУ; витребування матеріалів про трудову діяльність ОСОБА_6 ; направлення запиту у психоневрологічний диспансер про перебування на обліку ОСОБА_6 ; направлення запиту у наркологічний диспансер про перебування на обліку детектива ОСОБА_6 ; направлення запиту про наявність судимостей і адміністративних порушень у детектива В. Тєбєкіна.

06.07.2020р. постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000026 від 05.01.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.

На думку потерпілого ОСОБА_3 , зазначені в постанові мотиви детектива є передчасними та необґрунтованими, тому вказана постанова підлягає скасуванню.

Від потерпілого ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він підтримав доводи, викладені у скарзі та просив розглядати подану скаргу у його відсутності.

Детектив Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, проте надіслав на адресу суду письмові пояснення з приводу поданої скарги, в яких просив розглядати подану потерпілим скаргу у його відсутності та за результатами її розгляду відмовити у її задоволенні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд скарги у відсутності потерпілого ОСОБА_3 та детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 .

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та надані документи, слідчий суддя вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, пунктом 7 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

Слідчий суддя, при розгляді даної категорії скарг, повинен перевірити не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій, а й оцінити такі клопотання на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) дій, що порушуються перед слідчим (прокурором).

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється..

Як зазначав Вищий спеціалізований суд України, в узагальненнях щодо практики розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, що при розгляді скарг на відмову в задоволенні клопотань про проведення слідчих (розшукових) дій слідчим суддям необхідно співвідносити вимоги ст. 220 КПК України з іншими процесуальними вимогами щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадження, зокрема встановленими ст.ст. 36, 40 КПК України. Тому необхідно брати до уваги те, що процесуальне законодавство не передбачає обов`язку посадових осіб органів досудового розслідування вчиняти всі дії, які ініціюються учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, а інколи передчасними або взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що детективами Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000026 від 05.01.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.

03.07.2020р. потерпілий ОСОБА_3 подав до Національного антикорупційного бюро України клопотання про вчинення наступних процесуальних та слідчих дій в даному кримінальному провадженні, а саме: витребування і належним дослідження матеріалів кримінального провадження № 0000322 від 13.09.2016; призначення судово-медичної експертизи потерпілого за наданими медичними висновками та кошторисною документацією з метою визначення прямої вини фігуранта у провадженні; призначення психологічної експертизи потерпілого «для визначення степені вини фігуранта у справі»; витребування з навчального закладу документів про здобуття вищої професійної освіти детективом ОСОБА_5 ; витребування матеріалів про результати проходження ОСОБА_5 тестування і конкурсного відбору при працевлаштуванні до НАБУ; витребування матеріалів про трудову діяльність ОСОБА_6 ; направлення запиту у психоневрологічний диспансер про перебування на обліку ОСОБА_6 ; направлення запиту у наркологічний диспансер про перебування на обліку детектива ОСОБА_6 ; направлення запиту про наявність судимостей і адміністративних порушень у детектива В. Тєбєкіна.

06.07.2020р. постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000026 від 05.01.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.

Вказана постанова мотивована тим, що вивчивши всі клопотання потерпілого ОСОБА_3 , детектив прийшов до висновку, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного, а саме: 1) на даний час не вбачається потреби у витребуванні матеріалів кримінального провадження № 0000322 від 13.09.2016, оскільки до матеріалів кримінального провадження № 0000026 вже приєднано копії необхідних процесуальних документів, складених у кримінальному провадженні № 0000322. Зокрема, 20.03.2018р. старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_7 при розслідуванні кримінального провадження № 0000026 оглянуто копії документів з матеріалів кримінального провадження № 0000322; 2) призначення судово-медичної експертизи потерпілого за наданими медичними висновками та документацією не вбачається за необхідне, оскільки згідно з п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий зобов`язаний забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Проте предметом дослідження (доказування) у кримінальному провадженні № 0000026 є можливе невиконання у повному обсязі детективом Національного бюро ОСОБА_8 ухвали слідчого судді від 22.07.2016 про внесення відомостей до ЄРДР та законність винесення цим же детективом у кримінальному провадженні № 0000322 від 29.03.2017 постанови від 06.10.2016 про часткову відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . У кримінальному провадженні № 0000026 не досліджуються та потерпілим не повідомлені будь-які факти заподіяння йому детективом ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а отже відсутня потреба у призначенні судово-медичної експертизи; 3) призначення психологічної експертизи потерпілого «для визначення степені вини фігуранта у справі» не є необхідним та можливим, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права. Винність чи невинність підозрюваного (обвинуваченого) та ступінь його вини є питаннями права, вирішення яких належить до виключної компетенції суду, а не експерта; 4) витребування з навчального закладу документів про здобуття вищої професійної освіти детективом ОСОБА_8 , витребування матеріалів про результати проходження ОСОБА_8 тестування і конкурсного відбору при працевлаштуванні у НАБУ, витребування матеріалів про трудову діяльність ОСОБА_8 , направлення запиту у психоневрологічний та у наркологічний диспансер про перебування на обліку ОСОБА_8 , направлення запиту про наявність судимостей та адміністративних правопорушень у детектива ОСОБА_8 , не є доцільним, оскільки вказані відомості не належать до предмету доказування у кримінальному провадженні № 0000026. Крім того, при прийняті на роботу ОСОБА_8 до Національного бюро вказані відомості були предметом спеціальної перевірки та ніяких протиріч чи сумнівів не викликали.

За таких обставин, детектив прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 03.07.2020р. про виконання слідчих та інших процесуальних дій в кримінальному провадженні № 0000026 від 05.01.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами кримінально-процесуального кодексу України покладено на слідчого суддя обов`язок контролю за діяльністю державних органів та за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в кримінальному провадженні, тому слідчий суддя зобов`язаний вчасно розглядати питання законності і пропорційності дій та рішень прокурорів (слідчих) та вчасно реагувати на порушення і вчасно забезпечувати найефективніший спосіб захисту особи від свавілля держави.

Слідчий суддя, перевіривши оскаржувану постанову на предмет її відповідності вимогам ст. 110 КПК України, вважає, що вона належним чином мотивована та відповідає вимогам процесуального законодавства, оскільки детективом належним чином було розглянуто кожне питання в клопотанні потерпілого ОСОБА_3 на предмет доцільності здійснення слідчих (розшукових) та процесуальних дій в даному кримінальному провадженні та з приводу кожного клопотання потерпілого ОСОБА_3 , в мотивувальній частині оскаржуваної постанови, зазначено детективом обґрунтовані мотиви відмови в задоволенні клопотань потерпілого ОСОБА_3 від 03.07.2020р.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга потерпілого ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 36, 110, 220, 303-307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_3 на постанову від 06.07.2020р. старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання в кримінальному провадженні № 0000026 від 05.01.2017р. за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 382 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1