Справа № 144/1068/17
Провадження №11-кп/801/179/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000248 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_8 , апеляційною скаргою (з змінами) прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 на вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року, яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України визнано невинуватим та виправдано.
У задоволенні цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальної шкоди відмовлено повністю,

в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_10 обвинувачується в тому, що 11.07.2016 біля 17 год. 00 хв., він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на греблі біля ставка «Заводський», що по вул. Виробнича в с. Соболівка, Теплицького району Вінницької області, разом із своїм товаришем ОСОБА_12 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, побачили за 100 метрів від берега у ставку ОСОБА_13 , який ловив рибу на ставку, сидячи у двомісному дерев`яному човні. Після цього ОСОБА_10 та ОСОБА_12 вирішили підплисти до останнього, щоб пожартувати над ним. Для цього вони роздягнулись і стрибнули у воду, та поплили до ОСОБА_13 . Підпливши до човна, у якому останній знаходився. ОСОБА_12 перший заліз на човен, після чого туди почав залазити ОСОБА_10 , від чого в човен почала набиратись вода і він почав тонути. Побачивши, що човен тоне, усі троє зістрибнули із нього у воду. Перебуваючи у воді, ОСОБА_12 , потягнув човен до берега, щоб він не потонув, а ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , продовжували залишатись у воді на тому ж місці. Продовжучи перебувати у воді, ОСОБА_10 , діючи з необережності, проявляючи злочинну самовпевненість, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_13 , хоча міг та повинен був їх передбачити, зважаючи на об`єктивні обставини у вигляді відсутності людей поблизу, глибини ставка, того, що потерпілий був одягнений, вирішив пожартувати над останнім, і руками почав занурювати його під воду, не бажаючи настання його смерті, знаючи що потерпілий добре вміє плавати. Також вказано, що протиправні дії ОСОБА_10 призвели до того, що ОСОБА_13 , захлинувся водою, що призвело до механічної асфіксії від закриття дихальних шляхів і отворів водою при утопленні, що у свою чергу спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 .
За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд першої інстанції прийшов до висновку про недоведеність ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та виправдав останнього.
Потерпіла ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, просила скасувати оскаржуваний вирок з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_10 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, та задоволити цивільний позов, мотивуючи свої вимоги тим, що в обвинувальному акті висунуто обвинувачення за ст.119 КК України, обставини скоєного викладені не в межах обвинувачення, а далеко виходять за них і в сукупності підтверджують склад злочину, передбачений ст.115 КК України.
Так обставини, що « ОСОБА_10 руками почав занурювати його під воду» вказують на умисне заподіяння смерті ОСОБА_14 , що охоплюється кваліфікацією ч.1 ст.115 КК України.
Перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_10 , робив з легкістю все це і навіть, коли ОСОБА_10 не бажав, але передбачав небезпечні наслідки своїх дій і свідомо припускав їх настання (занурював його під воду) його дії не можуть бути необережні.
Вина ОСОБА_10 у вбивстві внаслідок злочинної недбалості підтверджується поведінкою ОСОБА_10 після скоєного. Так, згідно показань свідка ОСОБА_15 він бачив як ОСОБА_10 та ОСОБА_16 попливли до лодки, потім ОСОБА_17 кричав, що немає Базюня, та підійшов до нього почав бити пальцем по обличчі промовляючи: «Ти бачив Базюня»! Це було не питання а залякування, щоб свідок нічого не бачив, що нічого не говорив.
Згідно показань свідка ОСОБА_18 , до нього додому прийшов ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . ОСОБА_19 сказав, що «по ходу ОСОБА_21 втопив» ОСОБА_22 це ОСОБА_20 , ОСОБА_23 це ОСОБА_24 . ОСОБА_20 нічого не казав. (аналогічні показання дав і ОСОБА_25 ) ОСОБА_20 був як в тумані, ходив туди сюди, була мабуть паніка, по ОСОБА_20 була видна стурбованість, по Вівсянику ні. Вони казали, що підплили до Базюня до лодки і розгойдали її, вони з ОСОБА_20 щось там борюкалися і дурачилися, і каже, що походу втопив, все немає, не стало. ОСОБА_12 лодку відтягнув до берега.
В апеляційній скарзі (з змінами) прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 просить скасувати оскаржуваний вирок суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким визнати винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 років.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що в порушення вимог ст.368 КПК України судом першої інстанції належно не перевірено, необґрунтовано та невмотивовано підстави з яких ОСОБА_26 виправдано, вирок суду першої інстанції не містить належного умотивованого обґрунтування мотивів з яких він дійшов висновку про відсутність події злочину, оскільки навіть не зазначено, що саме встановив суд чи подія взагалі мала місце або відсутній причинний зв`язок між діяннями обвинуваченого та шкідливими наслідками.
Порушено вимоги п.1 ч.3 ст.374 КПК України, не містить мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, не наведені показання обвинуваченого, потерпілої свідків, яким не надано жодної оцінки, суд не зазначив мотивів та підстав, з яких він не бере до уваги показання свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_27 , потерпілої ОСОБА_8 , не надано оцінки у порушення ст.94 КПК України з точки зору допустимості, належності, не взято до уваги показання всіх свідків та потерпілої , які повідомили, що ОСОБА_13 вмів добре плавати і не міг сам потонути, а також те, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_13 були неприязні відносини, потерпілий часто скаржився на ОСОБА_10 , що той його ображав.
Не взято до уваги та не надано оцінки доказам здобутим в ході досудового розслідування протоколу огляду місця події від 12.07.2016 року, висновку судово-медичної експертизи № 79 від 12.08.2016 року, довідки характеристики Соболівської сільської ради від 14.09.2016 року № 1151.
Оскаржуваний вирок не відповідає вимогам ст.ст. 370, 373, 374 КПК України та підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, об`єктивно з`ясованим обставинам, які підтверджені доказами під час судового розгляду, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18
Вина ОСОБА_10 у вбивстві внаслідок злочинної недбалості підтверджується також поведінкою ОСОБА_10 після скоєного, яка характеризується як визнання та приховання своєї причетності до скоєного.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , ОСОБА_25 підтвердили про існування неприязних відносин між ОСОБА_13 та ОСОБА_10 .
Судом першої інстанції не взято до уваги та не надано оцінки доказам здобутим в ході досудового розслідування, а саме:
протокол огляду місця події від 12.07.2016 року, згідно якого при огляді трупа ОСОБА_13 в лівій руці якого знаходиться головний убір чорного кольору, в правій мобільний телефон, чорного кольору що свідчить про те, що останній, перебуваючи у воді, до останнього хвилювався за власні речі та не хотів їх втратити, однак різке занурення призвело до закриття дихальних шляхів водою та утоплення;
висновок судово-медичної експертизи №79 від 12.08.2016 згідно якого тілесних ушкоджень при судово-медичній експертизі трупа не виявлено. Смерть ОСОБА_13 настала від механічної обтураційнорї асфіксії внаслідок закриття дихальних шляхів водою при утопленні, що підтверджується ознаками перебування тіла у воді, відбитком ребер на поверхні легень, збільшення легенів в об`ємі, їх важкістю, наявністю плям Разказова-Лукомського під легеневою плеврою ознаками швидко настало смерті;
довідку-характеристику Соболівської сільської ради від 14.09.2016 року за №1151, згідно якої ОСОБА_10 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, схильний до порушення громадського порядку.
Факт перебування у воді ОСОБА_10 і ОСОБА_13 , намір ОСОБА_10 пожартувати над ОСОБА_13 , усвідомлення та визнання скоєного ОСОБА_10 , що проявляється у залякуванні ОСОБА_15 , повідомленні про подію своїй матері, розпитуванням матері ОСОБА_13 о 05:00 годині ранку про знаходження останнього, уміння ОСОБА_13 плавати, а також різке занурення його у воду посеред глибокого ставка за відсутності людей поблизу, що в сукупності дають підстави вважати, що висунуте обвинувачення ОСОБА_10 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.
До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_10 надійшла заява про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, звільнити його від відбування покарання на підставі п. «в» ч.1 ст.1 вищевказаного Закону.
Заслухавши потерпілу ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та підтримали апеляційну скаргу прокурора; прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційних скаргах державного обвинувача, потерпілої; обвинуваченого ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційних скарг потерпілої та прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів вважає, що апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Згідно з вимогами ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді першої інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Частиною 1 статті 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а саме судове рішення ухвалено незаконним складом суду.
Відповідно до ч.1 ст.376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати. Головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження.
Відповідно до ч.3 ст.376 КПК України після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали (постанови) суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Після проголошення судового рішення головуючий у судовому засіданні роз`яснює зміст рішення, порядок і строк його оскарження. Якщо ж комусь з учасників судового провадження судове рішення є незрозумілим, він має право звернутись до суду з заявою про роз`яснення йому судового рішення. Порядок і форма цього роз`яснення закріплені в ст.380 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судове рішення головуючий суддя проголосив без присутності учасників судового провадження, зокрема: без прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілої представника потерпілої, які бажали бути присутніми при його проголошені, про що йшлося в апеляційній скарзі прокурора; даним учасникам провадження не було роз`яснено право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, чим було порушено їхнє право на захист; копія вироку прокурором, потерпілою була отримана 29.05.2020 року, що підтверджується їхньою розпискою, яка міститься в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.167-168), іншим учасникам судового провадження копію вироку надіслана поштою 29.05.2020 року (т.1 а.с.169), з огляду на вищезазначені обставини, судом першої інстанції було порушені вимоги ст.376 КПК України.
Відповідно до п.13 ч.3 ст.42 КПК України обвинувачений має право заявляти відводи.
Відповідно до ч.1 ст.344 КПК України після виконання зазначених у статтях 342, та 343 цього Кодексу дій головуючий оголошує склад суду, прізвище запасного судді, якщо він призначений, прізвища прокурора, потерпілого, цивільного позивача, обвинуваченого, захисника, цивільного відповідача, представників та законних представників, перекладача, експерта, спеціаліста, секретаря судового засідання, роз`яснює учасникам судового провадження право відводу і з`ясовує, чи заявляють вони кому-небудь відвід.
Судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження та під час виконання дій, передбачених ч.1 ст.344 КПК України, роз`яснено лише право відводу суду, та не роз`яснено право на відвід іншим учасникам судового розгляду, передбачених ст.ст.77-79 КПК України, що є порушенням вимог КПК України.
Відповідно до п.1 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначаються у разі визнання особою виправданою формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
У оскаржуваному вироці не проаналізовано пояснення свідків, потерпілої які були допитані в ході розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_10 , чим порушено вимоги п.1 ч.3 ст.374 КПК України.
З урахуванням того, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які вплинули на права всіх учасників судового розгляду, колегія суддів вважає, що оскаржуваний вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, з огляду на що в решті вимоги апеляційних скарг потерпілої ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 405, 407,412, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_8 , прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Теплицького районного суду Вінницької області від 22 травня 2018 року стосовно ОСОБА_10 за ч.1 ст.119 КК України через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
На підставі ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4