НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
21 жовтня 2020 року Справа № 322/886/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має середню освіту, не одружений, раніше судимий, а саме:

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06.10.2009 за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі (звільнився 28.03.2013 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 6 місяців);

- за вироком Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 06.07.2015 за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі (звільнився 21.02.2019 по відбуттю строку покарання),

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
06.09.2020, у вечірній час, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна та особистого збагачення, проник на частково огороджену по периметру територію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_4 , де через незачинені на замок вхідні двері, проник до будинку та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю господаря будинку, перебуваючи в одній із кімнат, таємно, діючи повторно, здійснив крадіжку електроплити «Леміра» в корпусі чорного кольору вартістю 348,00 грн., яка знаходилася у коробці на дивані, після чого покинув зазначені будинок і садибу та розпорядився викраденим ним майном на власний розсуд.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 348,00 грн.

Зазначені дії ОСОБА_5 під час досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

У судовому засіданні ОСОБА_5 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, повністю визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_5 , підтвердив вищезазначені обставини вчиненого ним злочину, викладені в обвинувальному акті, та пояснив суду, що він дійсно 06.09.2020 проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрав електроплиту, яку пізніше продав за 150,00 грн.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого під час досудового розслідування.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує його покарання та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі. Разом з цим, суд також дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим вважає за можливе звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся. Документально підтверджені процесуальні витрати у справі відсутні. Клопотання про зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, а щодо арешту майна на підставі ст. 174 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 174, 349, 373 376, 393, 395, 532 КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

3. Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 протягом іспитового строку: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

4. Речовий доказ у справі: електроплиту «Леміра», що зберігається у потерпілого ОСОБА_4 , залишити потерпілому ОСОБА_4 та скасувати арешт цього майна.

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1