УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002815, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що19.11.2020, приблизно о 21 годині 42 хвилин, біля будинку №16 навул. Академіка Корольова в м.Одесі ОСОБА_5 та друга невстановлена на момент досудового розслідування особа,сіли до транспортного засібу марки «HyndaiAvante» д/н НОМЕР_1 сірого кольору, який був під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , яку вони викликали через мобільний додаток «Тачка». Скориставшись послугами таксі, повернувшись до вищевказаної адреси, у ОСОБА_5 та у другої невстановленої на момент досудового розслідування особи виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_6 ..

Так, реалізуючи свій спільний злочинний умисел та корисливий мотив, спрямований на відкрите викрадення майна, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна невстановлена особа яка знаходилась на задньому пасажирському сидінні транспортного засобу марки «HyndaiAvante» д/н НОМЕР_1 застосував силу, а саме обхватив лівою рукою за шию ОСОБА_6 а правою рукою в той час утримував останнього та витребував грошові кошти, в цей час ОСОБА_5 шляхом нанесення удару кулаком по обличчю спричинив ОСОБА_6 , тілесні ушкодження. В подальшому ОСОБА_5 відкрито викрав мобільний телефон марки «Iphone 8 Plus» в корпусі чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_2 із SIM карткою мобільного оператора «Київстар» із абонентським номером НОМЕР_3 , який знаходився у зафіксованому стані на спеціальному утримувачі, який належав потерпілому ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 та друга невстановлена на момент досудового розслідування особа з місця вчинення кримінального правопорушення з вищевказаним викраденим майном текли, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 25 398гривень.

20.11.2020 слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУ НП, в ході проведення огляду місця події, а саме в легкового автомобіля марки «HyndaiAvante» д/н НОМЕР_4 якому в салоні автомобіля на задньому сидінні було виявлено та вилучено: картуз (кепку) чорного кольору.

21.11.2020 року у зв`язку з тим, що вказаний картуз (кепка) чорного кольору являється тимчасово вилученим майном і відповідає ч. 2 ст. 167 КПК України, так як є достатні підстави вважати що вищезазначена річ може бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. А також за зазначеними критеріями відповідають ст. 98 КПК України, було винесено постанову про визнання речовим доказом:картуз (кепку) чорного кольору, який виявлений та вилучений в ході огляду місця події, а саме 20.11.2020 с заднього сидіння в салоні легкового автомобіля марки «HyndaiAvante» д/н НОМЕР_5 кольору, який був припаркований біля буд. 18/1, по вул. Академіка Корольова в м. Одесі.

Слідчий в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Відповідно до рапорту, надано слідчим власник майна належним чином повідомлений про дату та час розгляду клопотання.
Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 21.11.2020 року вищевказані речі визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002815, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.11.2020 за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186КК України задовольнити.

Накласти арешт на картуз (кепку) чорного кольору, який виявлений та вилучений в ході огляду місця події, а саме 20.11.2020 с заднього сидіння в салоні легкового автомобіля марки «HyndaiAvante» д/н НОМЕР_1 сірого кольору, який був припаркований біля буд. 18/1, по вул. Академіка Корольова в м. Одесі

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1