ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3536/20 Справа № 184/1748/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року було відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи Покровський виправний центр (№79) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 .
Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджена Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 190 ч.2 КК України до 01 року 06 місяців обмеження волі.
Згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_7 до Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 28 грудня 2019 року. На даний час працевлаштована до виробничої майстерні установи. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не мала, норма виробітку за останні 8 місяців становила 72.2% при ставці 100% ставці. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, іноді бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє корисну активність в організації їх роботи, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відносно ОСОБА_7 розглядалось питання про можливість заміни не відбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України, рішенням комісії від 30 червня 2020 року відмовлено.

Згідно довідки про проведену соціально виховну роботу із засудженою ОСОБА_7 встановлено, що 05 червня 2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена лише «стає на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно», а вже 13 вересня 2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена «довела своє виправлення» із середнім балом «добре».

ОСОБА_7 визнано винуватою у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Не відбутий строк покарання засудженою ОСОБА_7 станом на 26 жовтня 2020 року становить 8 місяців 2 дні.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для застосування до засудженої ст. 81 КК України, оскільки лише одне заохочення, низька норма виробітку, за весь час відбування засудженою призначеного покарання, наявність п`яти судимостей з реальним позбавленням волі, які відбувались ОСОБА_7 повністю, без застосування умовно дострокового звільнення, не вплинули на становлення ОСОБА_7 на шлях виправлення і вона знову вчинила корисливий злочин, що підтверджує її не бажання перевиховуватись та вибрати для себе життєвий шлях без вчинення в майбутньому кримінальних правопорушень.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Засуджена в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року та застосувати до неї положення ст. 81 КК України. В обґрунтування своєї апеляційної скарги засуджена посилається на те, що повністю дотримується правил відбування покарання, розпорядку виправної установи, працевлаштована, сумлінно виконує трудові обов`язки, приймає активну участь у всіх хозроботах та у всіх самодіяльних заходах установи, відвідує лекції, які проводить адміністрація установи, а тому вважає, що своєю сумлінною поведінкою та позитивною активністю повністю довела своє виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню.
Позиції учасників судового провадження.
Засуджена в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги засудженої заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах, дослідивши матеріали кримінальної провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Так, підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є: фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому покарання та доведенням засудженого свого виправлення. Доведення засудженого свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вимогами ч. 2 ст. 67, ч. 2 ст. 103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Пленум ВСУ у п. 17 постанови від 26 квітня 2002 року №2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, вказав на те, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджена Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст. 190 ч. 2 КК України до 01 року 06 місяців обмеження волі. Не відбутий строк покарання засудженою ОСОБА_7 станом на момент розгляду судом першої інстанції клопотання року становить 8 місяців 2 дні.
Згідно наявної в матеріалах справи характеристики, засуджена ОСОБА_7 до Державної установи «ПВЦ (№79)» прибула 28 грудня 2019 року. На даний час працевлаштована до виробничої майстерні установи. За період відбуття покарання в установі ПВЦ-79 характеризується позитивно, має одне заохочення, стягнень не мала, норма виробітку за останні 8 місяців становила 72.2% при ставці 100% ставці. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, іноді бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє корисну активність в організації їх роботи, бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Відносно ОСОБА_7 розглядалось питання про можливість заміни не відбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст. 82 КК України, рішенням комісії від 30 червня 2020 року відмовлено.

Згідно довідки про проведену соціально виховну роботу із засудженою ОСОБА_7 встановлено, що 05 червня 2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена лише «стає на шлях виправлення» із середнім балом «задовільно», а вже 13 вересня 2020 року з засудженою було проведено позачергову оцінку ступеню виправлення засудженої та зроблено висновок, що засуджена «довела своє виправлення» із середнім балом «добре».

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що засуджена, за весь час відбування покарання, маючи лише одне заохочення, низьку норму виробітку, п`ять судимостей з реальним позбавленням волі, які відбувались ОСОБА_7 повністю, без застосування умовно дострокового звільнення та не вплинули на становлення ОСОБА_7 на шлях виправлення і вона знову вчинила корисливий злочин, своєю поведінкою не довела, що стала на шлях виправлення і в подальшому зможе перевиховатись в умовах умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та не буде вчиняти нових злочинів.
Щодо доводів засудженої в апеляційній скарзі на те, що вона повністю дотримується правил відбування покарання, розпорядку виправної установи, працевлаштована, сумлінно виконує трудові обов`язки, приймає активну участь у всіх хозроботах та у всіх самодіяльних заходах установи, відвідує лекції, які проводить адміністрація установи, а тому вважає, що своєю сумлінною поведінкою та позитивною активністю повністю довела своє виправлення і підлягає умовно-достроковому звільненню, то на думку колегії суддів такі доводи не є виключними підставами для застосування положень ст. 81 КК України, а є нормою поведінки та обов`язком осіб, які відбувають покарання у виправних установах.
А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 26 жовтня 2020 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4