Справа № 202/90/21
Провадження № 1-кс/202/222/2021
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микільське Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, працюючого головним редактором друкованого засобу масової інформації «Останній бастіон», маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000449 від 15.08.2014 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

12 січня 2021 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.
Згідно з матеріалами клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 07 жовтня 2013 року між ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» та ОСОБА_6 було укладено договір № 02/86 добровільного страхування від нещасних випадків з дією до 09 жовтня 2014 року.

Відповідно до п.1.1 розділу 1 «Предмету договору» договору № 02/86 від 07.10.2013 було зазначено, що предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи, якою відповідно до вказаного договору виступав ОСОБА_6 .

Згідно п.2.1 розділу 2 «Страхові ризики. Страхові випадки. Виключення з страхових випадків» договору № 02/86 від 07.10.2013 нещасним випадком за даним Договором слід вважати раптову, випадкову, короткочасну та непередбачену подію, що фактично відбулася і внаслідок якої настав розлад здоров`я (травматичне пошкодження, ураження електричним струмом, випадкове отруєння отруйними речовинами, хімічними речовинами (промисловими, побутовими) недоброякісними харчовими продуктами, за винятком харчової токсикоінфекції (сальмонельозу, дизентерії), ліками; захворювання кліщовим енцефалітом (енцефаломієлітом) або поліомелітом, розриви (поранення) органів, або їх вилучення внаслідок невірних медичних маніпуляцій Застрахованої особи або її смерті.

У відповідності до п.п. 2.2. розділу 2 «Страхові ризики. Страхові випадки. Виключення з страхових випадків» Договору № 02/86 від 07.10.2013 визначено, що страховими випадками є нижченаведені події (за винятком, які сталися при обставинах, зазначених в п. 2.3 Договору), які сталися внаслідок нещасного випадку, що мав місце під час дії договору страхування та підтверджені документами, виданими компетентними органами у встановленому порядку (медичними закладами, комісією МСЕК, судом).

2.2.1 Тимчасова втрата Застрахованою особою загальної працездатності не менш ніж 7 календарних днів внаслідок нещасного випадку (для непрацюючих з тимчасовою втратою загальної працездатності розуміється перебування на амбулаторному або стаціонарному лікуванні не менше 7 календарних дій, внаслідок нещасного випадку).

Однак, ОСОБА_6 , з метою незаконного заволодіння грошовими коштами страхової компанії в особливо великих розмірах, отримання їх як страховий внесок від нещасного випадку, підставою до виплати яких слугували медичні документи, стосовно тимчасової втрати працездатності, 17.02.2014 року звернувся до свого раніше знайомого завідувача травматологічним відділенням 1-ї МКЛ м. Полтави ОСОБА_9 , з метою внесення останнім завідомо неправдивих відомостей до документів 1-ї МКЛ і медичних документів на ім`я ОСОБА_6 щодо його госпіталізації до травматологічного відділення 1-ї МКЛ, діагнозу, перебування на стаціонарному лікуванні в 1-ій МКЛ, проведення оперативного лікування останнього та подальшого їх використання ОСОБА_6 під час отримання ним виплати страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Залізничні шляхи».

Після чого, ОСОБА_9 вніс завідомо неправдиві відомості до медичної карти стаціонарного хворого № 1180, заведеної на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо діагнозу при госпіталізації: пошкодження ротаційної манжети лівого плечового суглобу, та в порушення вимог наказу МОЗ України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкції щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форм власності та підпорядкування «без виконання додаткових методів обстеження (УЗД, рентгенографія) та вносячи неправдиві відомості до клінічних обстежень (ЗАК, ЗАС), встановив заключний клінічний діагноз: «Після травматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильній частині над осьового м`язу з явищами піакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва. Гемартроз лівого колінного суглобу».

В послідуючому, ОСОБА_9 , 26.03.2014 року вніс завідомо неправдиві відомості до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1180 на ім`я ОСОБА_6 щодо його стаціонарного лікування в травматологічному відділенні 1-ї МКЛ в період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014, діагнозу, анамнезу хвороби, операції, лікування, виписки, аналізів дослідження, рекомендацій, а також 27.03.2014 вніс завідомо неправдиві відомості до офіційного документу-листка непрацездатності серії АГО № 052379 від 26.03.2014 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо стаціонарного лікування останнього в період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014, первинного та заключного діагнозів та надав ОСОБА_6

ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_9 завідомо неправдиві медичні документи та маючи їх на меті незаконно використати, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на незаконне заволодіння грошовими коштами в особливо великих розмірах, 16.04.2014 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 3 з заявою на страхове відшкодування, згідно до якої, на підставі Договору добровільного страхування від нещасних випадків № 02/86 від 07.10.2013, а також у відповідності до наявної медичної документації, яка в собі містила завідомо неправдиві дані, щодо його лікування, первинного та заключного діагнозів, прохав здійснити йому страхове відшкодування у зв`язку з настанням у нього, передбаченого в Договорі страхового випадку: отримання побутової травми, внаслідок падіння, яка мала місце 16.02.2014 в м. Полтава, та на підставі встановленого діагнозу: Після травматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильній частині над остьового м`язу з явищами підакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва. Гемартроз лівого колінного суглобу, перенесеного 26.02.2014 оперативне втручання та стаціонарне лікування в травматологічному відділенні 1-ї МКЛ м. Полтава в період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014, які були ним долучені до поданої заяви, тим самим, використав їх, подавши до ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», з метою подальшого незаконного отримання виплати страхового відшкодування від ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» в загальній сумі 8 000 000 гривень.

Однак, вказані грошові кошти останньому виплачені не були, з причин, які не залежали від його волі, попри виконаних всіх необхідних дій, зі сторони ОСОБА_6 , направлених на отримання ним вказаних грошових коштів, належних ПрАТ «СК Залізничні шляхи».

Розмір страхової виплати, який мав отримати Страхувальник ОСОБА_6 , відповідно до договору № 02/86 «Добровільного страхування від нещасних випадків» від 07.10.2013, в результаті страхового випадку: тимчасової втрати загальної працездатності від нещасного випадку: отримання побутового травматичного пошкодження внаслідок падіння, а саме: «Після травматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильній частині над остьового м`язу з явищами підакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва. Гемартроз лівого колінного суглобу та перебування на стаціонарному лікуванні з 17.02.2014 по 26.03.2014 38 днів), відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 754 від 16.06.2017 становить 1 520 000 гривень.

У зв`язку з вчиненням вищевказаних умисних дій, які виразилися у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайстві), в особливо великих розмірах, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи обізнаним, що видані лікарем травматологічного відділення 1-МКЛ м. Полтави ОСОБА_10 офіційні медичні документи: листок непрацездатності серії АГО № 052379 від 26.03.2014 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом МОЗ України від 13.11.2001 № 455, а також виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 1180, яка є формою первинної облікової документації № 027/о, затверджена Наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 в собі містять завідомо неправдиві відомості щодо встановленого ОСОБА_6 діагнозу, анамнезу хвороби, операції, лікування, виписки, аналізів дослідження, рекомендацій, а також стаціонарного лікування останнього в період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014 в травматологічному відділенні 1-МКЛ м. Полтави, первинного та заключного діагнозів, 16.04.2014 року умисно використав їх, надавши до офісу ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» за адресою: м. Полтава, вул. Шевченка, 3, офіційного документу - заяви на страхове відшкодування, яка є обов`язковою до подачі для здійснення йому страхового відшкодування, у зв`язку з настанням, передбаченого в Договорі № 02/86 від 07.10.2013 страхового випадку: отримання ним побутової травми, внаслідок падіння, яка мала місце 16.02.2014 в м. Полтава, та на підставі встановленого діагнозу: «Після травматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильній частині над остьового м`язу з явищами підакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва. Гемартроз лівого колінного суглобу» перенесеного 26.02.2014 оперативного втручання та стаціонарного лікування в травматологічному відділенні 1-МКЛ м. Полтава.

У зв`язку з вчиненням вищевказаних умисних дій, які виразилися у використанні завідомо підробленого документу, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

07.06.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

13.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий вказує, що того ж дня, кримінальне провадження було зупинене, у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та оголошено його в розшук.

Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 представників ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи», які підтвердили факт неправомірних дій ОСОБА_6 , з метою незаконного отримання страхового відшкодування, відповідно до договору № 02/86 від 07.10.2013; протоколами допитів свідків: медичних працівників 1-ї МКЛ, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які входили до складу комісії під час проведення перевірки стосовно надання медичної допомоги гр. ОСОБА_6 у травматологічному відділенні 1-ї МКЛ м. Полтави, та засвідчили факт невідповідності проведених обстежень ОСОБА_6 , відсутності запису про оперативне втручання, ОСОБА_19 , який в ході допиту повідомив, що всі записи, які він робив в медичній документації ним здійснювалися в один день, за вказівкою головного лікаря травматологічного відділення № 1-ї МКЛ м. Полтави - ОСОБА_9 і без обстеження хворого, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014 перебували в лікарняних палах, де, згідно медичних документів проходив лікування ОСОБА_6 , однак вказану особу ОСОБА_6 вони не бачили, та лікування в палатах він не проходив, ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які є медичними працівниками 1-ї МКЛ м. Полтава, та які повідомили про факт видачі та заповнення лікарняного листка непрацездатності на ім`я ОСОБА_6 , які виконували в даному документі записи за вказівкою ОСОБА_9 -головного лікаря травматологічного відділення 1-ї МКЛ м. Полтави; довідкою комісійної перевірки звернення ПрАТ «Страхова компанія «Залізничні шляхи» стосовно надання медичної допомоги гр. ОСОБА_6 у травматологічному відділенні 1-ї МКЛ м. Полтави; висновком комісійної судово-медичної експертизи Обласного бюро СМЕ Департаменту охорони здоров`я Полтавської облдержадміністрації № 65 від 22.06.2015, відповідно до якого діагноз, з яким ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні у період часу з 17.02.2014 по 26.03.2014 з діагнозом «Післятравматичний розрив ротаційної манжети лівого плеча в сухожильний частині надостьового м`язу з явищами підакроміально-піддельтоподібного бурситу зліва. Гемартроз лівого колінного суглобу», - не підтверджується; висновком комісійної судово-медичної експертизи Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної державної адміністрації № 28-КЕ/2017/пп від 25.04.2017 року.

01.08.2017 року у зв`язку зі встановленням місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 кримінальне провадження було відновлено, та прокурором відділу прокуратури Полтавської області було надано доручення слідчому на повідомлення сторонам про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України.

27.10.2020 року прокурором відділу прокуратури Полтавської області винесено постанову про відновлення досудового розслідування, у зв`язку із необхідністю проведення додаткових слідчих (розшукових) дій.

Слідчий зазначає, що ураховуючи неефективне досудове розслідування 09.11.2020 року заступником Генерального прокурора проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000449 від 15.08.2014 року було доручено СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Під час проведення досудового розслідування, ОСОБА_6 з метою проведення слідчих дій з-за його участю як підозрюваного, у відповідності до положень ст.ст. 133, 135-138 КПК України 26.11.2020 року викликався до слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, пр. Слобожанський, 40, однак вказані виклики останнім були проігноровані, в обумовлений час та дату він не з`являвся.

Слідчий звертає увагу на те, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, у слідства є підстави вважати, що ОСОБА_6 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 . Крім того, підозрюваний може з ними зустрічатися, з метою узгодження подальшої своєї позиції захисту, спотворюючи фактичні обставини злочину.
Крім цього з метою запобіганням спробам ОСОБА_6 , який є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого та невеликої тяжкості кримінальних правопорушень, покарання за один із яких передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, може ухилитися від органів розслідування та суду.

Вказані дії зі сторони ОСОБА_6 вказують на умисне переховування від органу досудового розслідування, навмисне затягування розслідування у кримінальному провадженні, де він є підозрюваним та вчинення спроб уникнення від кримінальної відповідальності.

Застосувати більш м`які запобіжні заходи є неможливим та недоцільним, оскільки вони не забезпечать належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Враховуючи викладене просять застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, наголосивши про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та вважав необхідним визначити заставу у розмірі 1 500 000 грн.

Захисники підозрюваного у судовому засіданні заперечували проти клопотання, посилаючись на відсутність пред`явленої підозри та необґрунтованість встановлених органом досудового розслідування ризиків.

Підозрюваний свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та підтримав думку захисників.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 0000449, заслухавши думку прокурора, захисників, підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина 1 статті 194 КПК).

Під час судового розгляду встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000449, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 15.08.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України.

07.06.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

13.07.2017 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України.

14.07.2017 року кримінальне провадження зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 від органів досудового розслідування.

01.08.2017 року слідчим СУ ГУНП в Полтавській області винесено постанову про відновлення досудового розслідування. Того ж дня слідчим на підставі доручення прокурора від 01.08.2017 року досудове розслідування завершено, матеріали кримінального провадження в порядку ст. 290 КПК України надано для ознайомлення стороні захисту.
27.10.2020 року прокурором відділу прокуратури Полтавської області винесено постанову про відновлення досудового розслідування, у зв`язку із необхідністю проведення додаткових слідчих (розшукових) дій.

09.11.2020 року постановою заступника Генерального прокурора проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000449 від 15.08.2014 року доручено СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

11.01.2021 року о 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 затримано відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_27 від 07.12.2020 року.

11.01.2021 року поставною старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000449 від 15.08.2014 року відновлено.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Наявність обґрунтованою підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні № 0000449 від 15.08.2014 року щодо підозрюваного, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, ризик переховування від правосуддя спростовується тим, що ОСОБА_6 , будучи оголошеним в розшук з непідтверджених підстав в короткий термін часу затримувався саме за місцем свого постійного мешкання з родиною та на момент виклику до слідчого на 26.11.2020 року знаходився на лікарняному.

Ризик того, що ОСОБА_6 буде в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, повністю спростовується наступним. Так, слідчий суддя звертає увагу на те, що з моменту внесення відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто з 15 серпня 2014 року, до подання даного клопотання слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, а саме 12 січня 2021 року, відносно підозрюваного не було обрано жодного запобіжного заходу. Зазначене свідчить про відсутність належних, допустимих доказів можливості та бажання підозрюваного переховуватися від правоохоронних органів, так як останній постійно мешкає за місцем свого проживання, веде активну громадську діяльність, а також бере особисту участь у судових процесах, які розглядаються в порядку цивільного, кримінального судочинства, в тому числі між учасниками даного кримінального провадження.

Ризик того, що ОСОБА_6 має можливість в подальшому незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні № 0000449, на даний час не підтверджений з огляду на термін, який сплив після початку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Виходячи з положень п.п. 4) ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Оцінюючи процесуальну поведінку підозрюваного протягом досудового розслідування та на час розгляду клопотання, виконання ним обов`язків, які покладаються на підозрювану особу, час, який минув з початку досудового розслідування та можливість у органу досудового розслідування зафіксувати усі можливі докази, які стосуються кримінального провадження, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він підозрюється, вважаю, що на даний час відсутні виключні обставини для застосування виняткового запобіжного заходу до ОСОБА_6 у виді тримання під вартою.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що з представлених в ході розгляду клопотання матеріалів вбачається, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2014 року, ухваленого за наслідками розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «СК «Залізничні шляхи» про визнання дій лікаря щодо внесення відомостей до виписки з медичної карти, листка непрацездатності неправомірними, визнання недійсним листа непрацездатності, у задоволенні позову було відмовлено.

Так, вказаним рішенням встановлено, що 07.10.2013 року між ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» та ОСОБА_6 було укладено договір № 02/86 добровільного страхування від нещасних випадків, згідно з яким предметом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані із життям, здоров`ям та працездатністю ОСОБА_6 , за який було сплачено 80 000 грн., і встановлено граничний розмір страхової суми 8 000 000,00 грн., дія якого була достроково розірвана 25.11.2013 року саме за ініціативою ПрАТ «СК «Залізничні шляхи», тобто договір припинив свою дію саме до звернення ОСОБА_6 до страхової компанії.

Також дослідженими в справі доказами встановлено, що ОСОБА_6 16 квітня 2014 року звернувся до ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» з заявою про виплату страхового відшкодування, посилаючись на настання страхового випадку - отримання травми 16.02.2014 року, однак не вказуючи суми бажаної страхової виплати. При цьому, ОСОБА_6 вказував на перерахування страхового відшкодування саме при визнанні події страховим випадком. Вказана заява ОСОБА_6 про настання страхового випадку ПрАТ «СК «Залізничні шляхи» залишена без задоволення з посиланням на дострокове розірвання договору добровільного страхування від нещасних випадків.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 15 грудня 2014 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 листопада 2014 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Частиною 4 ст.194 КПК України встановлено, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи, що прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують мінімальні ризики, передбачені п.п. 1-4 ч. 1 ст.177 КПК України, а також з огляду на існування можливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж у виді тримання під вартою, на підставі ч.2 ст.194 КПК України приходжу до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Вирішуючи, на підставі ч.4 ст.194 КПК України, питання про обрання більш м`якого запобіжного заходу, вважаю, що достатнім, в даному випадку, буде застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч.6 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше 2 місяців.

Таким чином, строк дії даної ухвали слідчий суддя встановлює до 11 березня 2021 року включно.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 194, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України, - відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) прибувати по першому виклику до службової особи (слідчого, прокурора, суду, на визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Попередити ОСОБА_6 , що у разі невиконання, покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний засіб і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 11 березня 2021 року включно.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання передати для виконання до СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_6 покласти на слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1