Дата документу 14.08.2020 Справа № 554/4577/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 серпня 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000700, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.11.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

У провадженні слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000700 від 06.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що згідно із наказом начальника управління поліції охорони в Харківській області №11о/с від 07.11.2015 року ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського батальйону поліції № 1 Управління поліції охорони в Харківській області та йому присвоєно спеціальне звання старший сержант поліції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні органи.
Таким чином, ОСОБА_4 , обіймаючи зазначену посаду, є службовою особою, оскільки постійно здійснює функції представника влади працівника правоохоронного органу.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Будучи працівником правоохоронного органу, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір спрямований на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин, 20.01.2020 року о 12 год. 50 хв. за попередньою домовленістю отримав від ОСОБА_7 через банкомат ПАТ КБ «Приватбанк», розташований за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 1, грошові кошти у сумі 880 гривень для придбання з метою збуту, зберігання та збут психотропної речовини.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи умисно та протиправно, при невстановлених слідством обставинах та у невстановленої особи придбав особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», з метою її подальшого збуту, яку зберігав при собі.

Реалізуючи свій злочинний намір на збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно та з корисливих спонукань, знаходячись 20.01.2020 близько 16 год. 09 хв. біля супермаркету «Таврія В», за адресою: м.Харків, просп. Гагаріна, 30, збув ОСОБА_7 порошкоподібну речовину масою 0,3461 грам, яка згідно з висновком експерта ХНДЕКЦ МВС України № 13/1/194се-20 від 23.01.2020 року містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено РVP, масою 0,0815 грам.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання, з метою збуту, а також збут особливо небезпечної психотропної речовини.

Крім того, встановлено, що 22.02.2020 року, близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_4 , діючи спільно з молодшим інспектором взводу реагування роти Управління поліції охорони в Харківській області ОСОБА_8 , знаходячись на вул. Костичева у м. Харкові зупинили та провели поверхневий обшук ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , у ході якого виявили та вилучили медичні піпетки з залишками речовини, схожої на наркотичну та полімерний згорток із тією ж самою речовиною.
У подальшому, знаходячись біля будинку № 23 по вул. Костичева у м. Харкові, ОСОБА_4 , діючи у групі та за попередньою змовою з ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами, шляхом погроз щодо притягнення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності, відкрито заволоділи належними ОСОБА_9 мобільними телефонами марки «Huawei» модель «P-30 6/128GB», вартістю 8242 грн., та «Nokia» модель «Lumia-800», вартістю 510 грн. (згідно з висновком експерта № 6/861СЕ-20 від 16.04.2020).
Після цього, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , з метою доведення до кінця свого злочинного умислу направленого на відкрите викрадення чужого майна, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з викраденими мобільними телефонами з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
У вказаному кримінальному провадженні 19.06.2020 року повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також збуті особливо небезпечної психотропної речовини, та ч. 2 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викрадені чужого майна (грабежу) вчиненого за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 02.07.2020 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалоюслідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000700 до чотирьох місяців, а саме: до 19.10.2020 року.

Враховуючи сукупність викладених обставин, у разі, якщо не продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 то існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати свідків, інших часників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, прокурор вважає доцільним продовжити запобіжний захід.
У ході досудового розслідування при застосуванні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшилися і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких заходів неможливо, а тому виникла необхідність у продовженні строку домашнього арешту.
Прокурор в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу.
Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати нічний домашній арешт.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати нічний домашній арешт, враховуючи, що на утриманні підозрюваного знаходиться неповнолітня дитина.
Заслухавши учасників процесу, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно ч. ч. 1- 3 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Встановлено, що 19.06.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрськогорайонного суду м. Полтави від 02.07.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово, строком до 19.08.2020 року, без застосування електронних засобів контролю.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000700 до чотирьох місяців, а саме: до 19.10.2020 року.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному був обраний з метою запобігання спробам підозрюваногопереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати свідків, інших часників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

При вирішенні питання про продовження строку дії ухвали про домашній арешт, слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винуватим, а також характер, особисті та соціальні обставини життя підозрюваного, його зв`язки з суспільством. Так, наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами, зокрема протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.03.2020; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_11 від 23.03.2020; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 24.03.2020; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_9 від 24.03.2020; висновком експерта Харківського НДЕКЦ №6/861СЕ-20 від 16.04.2020 щодо проведення товарознавчої експертизи; висновком експерта №13/1/194СЕ-20 від 23.01.2020 щодо проведення дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом о проведенні негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 28.02.2020;протоколом обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 від 04.06.2020.

Крім того, враховуються заявлені стороною обвинувачення ризики, передбачені ст.177 КПК України: запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати свідків, інших часників у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні клопотання судом також враховуються положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Виходячи з наведеного, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193-194, 196-197, 205, 309, 369-372,395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 14.10.2020 року, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликом; не відлучатися від свого місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утриматися від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.
Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1