У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року
м. Київ

справа №163/2418/20
провадження №51-5510впс20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуюча ОСОБА_1 ,
судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження №0000375 стосовно нього, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) про направлення кримінального провадження №0000375 стосовно нього з Любомльського районного суду Волинської області до одного з районних судів м. Києва в межах юрисдикції різних апеляційних судів.
Клопотання мотивовано тим, що він та всі свідки в цьому кримінальному провадженні проживають на території м. Києва та Київської області.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 посилається на наявність виняткових обставин для направлення кримінального провадження до іншого суду.
Перевіривши матеріали провадження та доводи клопотання обвинуваченого, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.
Відповідно до вимог абзацу 2 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя.
Згідно з ч. 3 вищезазначеної статті питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
За інформацією, наданою Любомльським районним судом Волинської області, у цьому кримінальному проваджені є п`ятеро свідків, з яких двоє проживає в Київській області, тоді як інші троє - у Волинській області, отже твердження обвинуваченого у клопотанні про те, що всі свідки проживають в м. Києві та Київській області є безпідставними.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 утримується у Державній установі « Маневицька виправна колонія (№42)».
Водночас, слід врахувати і те, що у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні з поважних причин, зокрема, наявності перешкод у прибутті в судове засідання до суду, приміщення якого знаходиться на значній відстані від місця перебування особи, судове провадження може здійснюватися дистанційно в режимі відеоконференції в порядку, встановленому статтею 336 КПК України.
Як убачається з вказаної вище інформації Любомльського районного суду Волинської області, судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні розпочато 09 вересня 2020 року, в якому прокурор оголосив обвинувальний акт.
Отже, підстав, передбачених ч. 1 ст. 34 КПК України, для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів Верховний Суд не вбачає, оскільки виняткових випадків, передбачених цією ж нормою Закону, не встановлено, а тому клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження №0000375 стосовно нього, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Подане клопотання повернути обвинуваченому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3