Єдиний унікальний номер 448/1435/20
Провадження № 1-кп/448/82/21
В И Р О К
Іменем України

01.02.2021 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська матеріали кримінального провадження №0000104 від 02.11.2020р., про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, непрацюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 01.11.2020 року близько 15:00год., перебуваючи у приміщенні кабінету Комунального некомерційного підприємства «Мостиська центральна районна лікарня» Мостиської районної ради Львівської області, що за адресою: м.Мостиська, вул.Б.Хмельницького, 7, Львівської області, під час конфлікту із колишньою дружиною ОСОБА_5 , на ґрунті особистих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_5 два удари руками по обличчі та лівій руці, чим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій кисті, який кваліфікується як легкі тілесні ушкодження.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
23.11.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 з другої сторони укладена угода про примирення між потерпілою та підозрюваним.
Згідно з умовами угоди про примирення потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, останній визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, а потерпіла ОСОБА_5 прийняла вибачення.
Із угоди також вбачається, що на час укладення такої потерпіла ОСОБА_5 немає жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 .
Також вказаною угодою сторони узгодили покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в розмірі 850 гривень. Окрім цього, з угоди вбачається, що потерпіла та обвинувачений були ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст.473 КПК України, а також з наслідками невиконання угоди, передбаченими ст.476 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердила, що до обвинуваченого ОСОБА_3 жодних претензій ні морального, ні майнового характеру немає. Просить затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_4 вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 23.11.2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України, є кримінальним проступком. Свою винуватість у вчиненні кримінального проступку такий визнав беззастережно.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації, узгодженої міри покарання.
Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що угоду про примирення, укладену 23.11.2020р. між потерпілою ОСОБА_5 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 з другої сторони, слід затвердити, і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлявся.
Згідно з ч.9 ст.100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне речові докази, а саме: - скріншоти із мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 на 4 арк., де зафіксовано переписка з колишнім чоловіком ОСОБА_3 , які долучено до матеріалів даного кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення, укладену 23.11.2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речові докази: - скріншоти із мобільного телефону потерпілої ОСОБА_5 на 4 (чотирьох) аркушах, де зафіксовано переписка з колишнім чоловіком ОСОБА_3 , які долучено до матеріалів даного кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000104 від 02.11.2020р.
У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом (Кримінальним процесуальним кодексом України), набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1