Справа № 405/7985/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кропивницькому обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010789 від 31.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010789 від 31.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України.
Ухвалою суду від 05.11.2019 року обвинувальний акт призначено до підготовчого судового засідання, з викликом сторін.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2020 року, проведеного у зв`язку з закінченням строку тимчасового переведення шляхом відрядження до Ленінського районного суду м. Кіровограда судді Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 та на підставі розпорядження керівника апарату Ленінського районного суду м. Кіровограда№269 від 27.07.2020 року вищезазначений обвинувальний акт у кримінальному провадженні переданий на розгляд судді ОСОБА_1 .
У підготовчому судовому засіданні судом поставлено питання щодо повернення обвинувального акту прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Прокурор в судовому засіданні не заперечив проти повернення обвинувального акту.

Обвинувачений підтримав питання про повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту з додатками, суд прийшов до наступних висновків.
01 липня 2020 року набрав чинності Закону України ««Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі Закон №2617-VIII), згідно з яким ч.1 ст.12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки та злочини.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Відповідно вищевказаного Закон №2617-VIII, діяння вчинене ОСОБА_4 , передбачене ч.2 ст.185 КК України, є злочином, а діяння за ч.1 ст.185 КК України, є кримінальним проступком.
Згідно ст.217 КПК України передбачено, що не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.
В підпункті 3 пункту 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зазначено, що у кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом.
Крім того, слід відзначити, що процедури судового розгляду щодо злочину і кримінального проступку, відповідно до положень КПК України, мають істотні розбіжності і регламентовані різними главами КПК України.
Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальних провадженнях про правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.
Більше того, положення КПК України та Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року не наділяють суд правом вирішувати питання об`єднання в одне провадження чи роз`єднання у різні провадження щодо кримінального проступку та щодо злочину у справах обвинувальні акти в яких скеровані до суду, але не призначені до судового розгляду станом на 01.07.2020 року і визначають чіткий алгоритм дій, який починається з прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а у подальшому прийняття одного з рішень, відповідно до вищеописаної процедури встановленої у наведених вище положеннях.
Аналіз положень Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року свідчить про те, що він спрямований на гуманізацію кримінальної відповідальності шляхом перегляду міри покарань за вчинення окремих кримінальних правопорушень, а також має на меті встановлення механізму забезпечення швидкого розслідування кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та зменшення навантаження на слідчих органів досудового розслідування, а також спрощення процедури судового розгляду.
Пункт 5 абзацу 4 Розділу II Закону № 2617-VIII від 22.11.2018 року не містить положень щодо визначення вимог до процедури повернення обвинувального акту, зокрема не містить вимог щодо вирішення даного питання у судовому засіданні чи без виклику сторін, не покладає на суд обов`язок виносити дане питання на обговорення або заслуховування думки учасників процесу з цього питання, тощо. З наведеного суд приходить до висновку, що законодавець визначаючи процедуру повернення обвинувального акту щодо кримінального проступку, наділив суд повноваженнями виконати вищенаведену імперативну вимогу у максимально швидкий (розумний) строк, що повністю кореспондується з тим, що, як вже було зазначено вище, Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року спрямований, серед іншого, на встановлення механізму забезпечення швидкого розслідування кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та спрощення процедури судового розгляду.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0010789 від 31.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, який станом на 01.07.2020 року не призначений до судового розгляду, підлягає поверненню прокурору, для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст.314-316 КПК України, Законом України №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010789 від 31.12.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених, ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, повернути прокурору Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 для внесення відомостей про кримінальний проступок з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_6