Справа № 204/5334/20
Провадження № 1-кп/204/997/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

23 вересня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього ст. 82 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6 , представника установи ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2020 року на адресу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього ст. 82 КК України.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав та просив його задовольнити. В обґрунтування клопотання зазначив, що його було засуджено вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. На теперішній час він відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, при цьому відбув більш ніж строку покарання, довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки має три заохочення, критично ставиться до скоєного злочину, повністю визнав провину в ньому, приймає участь у суспільно корисній роботі, має родину. В зв`язку з чим просив задовольнити його клопотання.
В судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_6 ОСОБА_5 , підтримала свого підзахисного та просила задовольнити клопотання.
В судовому засіданні представник Державної установи «Дніпровська установа «Дніпровська установа виконання покарань № 4» ОСОБА_7 просив суд задовольнити заяву засуджений, зазначив, що засуджений став на шлях виправлення, критично ставиться до скоєного діяння, має позитивну характеристику, залучений до праці, має до неї сумлінне ставлення, має три заохочення, мав стягнення, але воно погашене за плином часу.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання засудженого та вважав можливим застосування до нього ст. 82 КК України.
Суд, вислухавши думку засудженого, захисника, прокурора та представника установи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.
Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України та призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Строк покарання ОСОБА_6 рахувати з дня затримання 24 січня 2018 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2018 року апеляційну скаргу скаргу захисника ОСОБА_8 залишено без задоволення. Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року залишено без змін.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року набрав законної сили 29 жовтня 2018 року.
Станом на 23 вересня 2020 року засуджений відбув більше половини строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.
Статтею 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків, суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право, зокрема, вирішити питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за тяжкий злочин.
Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш мяким», оскільки судовий розгляд питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
Відповідно до характеристики, наданої адміністрацією Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», засуджений ОСОБА_6 з 20 листопада 2018 року відбуває покарання у складі господарчої обслуги Дніпровської установи виконання покарань № 4. За період відбування покарання характеризується задовільно. За недотримання вимог режиму відбування покарань має дисциплінарне стягнення, за сумлінне відношення до праці має три заохочення правами начальника установа. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує передбачені законом вимоги адміністрації. Працевлаштований машиністом з прання та ремонту спецодягу. До праці ставиться сумлінно, виконує норми виробітку, виявляє корисну ініціативу. Дбайливо ставиться до виробничого обладнання, майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушення вимог пожежної безпеки та техніки безпеки праці, виконує правила виробничої санітарії. Додержується трудової дисципліни. Відповідно до ст. 123 КВК України приймав участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова освіта». Відповідно до ст. 110 КВК України підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних дзвінків та побачень, отримує від них посилки та передачі. Зв`язки з рідними міцні, цінує. За складом характеру спокійний, врівноважений та цілеспрямований. На профілактичних обліках не перебуває. У відношенні до засуджених неконфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки. До малих неформальних груп не належить. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Стан здоров`я задовільний. Вину у скоєному злочині усвідомив. Згідно вироку майнового позову не має.
ОСОБА_6 дійсно вчинив тяжкий злочин, проте, тяжкість злочину враховується судом при призначені обвинуваченому покарання, а для застосування ст. 82 КК України залежить лише від частини відбутого засудженим покарання, яка дає йому право на пільгу, та право на таку пільгу відповідно до ст. 82 КК України.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що засуджений ОСОБА_6 , будучи засудженим за тяжкий злочин, відбув більше половини призначеного йому строку покарання, характеризується задовільно, має сумлінну поведінку та ставлення до праці, критичне ставлення до скоєного злочину та усвідомлення своєї вини, має заохочення, що у сукупності дозволяє зробити висновок про те, що він дійсно став на шлях виправлення, у зв`язку з чим його клопотання підлягає задоволенню та невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі підлягає заміні на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі, яке є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, суд вважає за доцільним роз`яснити засудженому правила ч. 6 ст. 82 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 6 КВК України, ст. 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування до нього ст. 82 КК України задовольнити.
Замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2018 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у вигляді чотирьох років позбавлення, строк невідбутої частини основного покарання на більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі.
Роз`яснити засудженому, що відповідно до ч. 6 ст. 82 КК України, якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статях 71 і 72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1