Справа №487/7860/19
Провадження №1-кс/487/4758/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003953 від 12.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.07.2020 року слідчий СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженніза №0003953 від 12.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №217228736 від 21.07.2020, належить ОСОБА_5 (частка1/1) на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, шляхом заборони розпоряджання, перетворення або відчуження.

Підставою подання клопотання стало те, зазначена вище квартира, яка на даний час належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , є предметом кримінального правопорушення, та в разі незастосування заходу кримінального провадження може призвести до псування, перетворення або відчуження вказаного майна.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, клопотання підтримує.
Відповідно до ч. 2 ст.171 КПК України, клопотання слідчого про арешт майна, розглянуто без повідомлення власника майна.
Дослідивши матеріали клопотання,слідчий суддя приходить до наступного.
У провадженні СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження №0003953 від 12.10.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, яке було порушено за заявою ОСОБА_6 від 18.03.2020, відповідно до якої останній просить вжити заходи до невстановлених осіб які 09.01.2020 шляхом обману заволоділи майновими правами на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
З наданих до клопотання матеріалів вбачається, що квартира, на яку слідчий просить накласти арешт, на даний час належить ОСОБА_5 (частка1/1) на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, який до даного кримінального провадження не має ніякого відношення та добросовісно користується вказаною квартирую на законних підставах.
Слідчим суддею встановлено, що немає правових підстав для арешту майна, не надано достатнього обсягу доказів, що підтверджують відсутність наслідків арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність слідчим у необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки даний захід є неспівмірним із засобами і метою яку прагне досягти сторона обвинувачення, а відтак відсутні підстави вважати, що існує правова підстава для арешту майна.
Більше того, за відсутності правових підстав для арешту, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження неодмінно призведе до безпідставного обмеження конституційних прав осіб.
Крім того, відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення його дієвості.
Слідчим не доведено, яким чином накладення арешту на квартиру може вплинути на дієвість кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що клопотання про арешт майна є безпідставним та задоволенню не підлягає.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170 - 173 КПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні за №0003953 від 12.10.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1