Справа № 944/5179/20
Провадження №1-кп/944/1098/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.12.2020м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Яворові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2020 року за № 0000828, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Смолин Яворівського району Львівської області, українця, громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, не працює, не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статтею 185 Кримінального кодексу України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 09 жовтня 2020 року приблизно о 00 год 30 хв, знаходячись поблизу зерносховища №1, яке розташоване на території господарського двору фермерського господарства «Обрій-С», що у с. Смолин Яворівського району Львівської області, керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом злому вхідних дверей вищевказаного зерносховища проник в дане приміщення, звідки з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення таємно, викрав два чавунні радіатори опалення кількістю по 8 секцій кожен, вартістю 360, 00 гривень кожен, після чого покинув місце події і розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 720 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана із проникненням в інше приміщення.
Також ОСОБА_4 14 жовтня 2020 року приблизно о 01 год 00 хв, знаходячись поблизу зерносховища №1, яке розташоване на території господарського двору фермерського господарства «Обрій-С», що у с. Смолин Яворівського району Львівської області, керуючись прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, шляхом злому вхідних дверей вказаного зерносховища проник у дане приміщення, звідки з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення повторно таємно викрав два електродвигуни асинхронних типу «А02-42-6» потужністю 4 кВт, частотою обертання 950 обертів за хвилину, вартістю 1200 гривень кожен, після чого покинув місце події і розпорядився викраденим на власний розсуд, спричинивши таким чином потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 2400 гривень 00 копійок.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням в інше приміщення.
26 листопада 2020 року між прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості відповідно до ст. ст. 468, 472 Кримінального процесуального кодексу України.
В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. В угоді про визнання винуватості сторони також узгодили призначення обвинуваченому покарання за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з випробуванням і встановлення іспитового строку.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 також просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Також пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України, характер обвинувачення, норми ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,
Захисник ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.
Потерпіла ОСОБА_6 в суворому засіданні не заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості. Також зазначила, що матеріальну шкоду їй відшкодовано. .
Враховуючи наведене вище, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника і потерпілої, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити з таких підстав.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно із ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України в угоді про визнання винуватості зазначаються, зокрема, її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.
Судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також суд встановив та переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням в інше приміщення.
Умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Також зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 Кримінального процесуального кодексу України.
Отже, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов до висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода про визначення винуватості підлягає затвердженню.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, є особою молодого віку, одружений, має на утриманні малолітню дитину, не перебуває на обліку у психіатра та нарколога, відшкодував шкоду, завдану потерпілій, а також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що відповідно до ст. 50 Кримінального кодексу України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, здійснення виховного впливу та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є призначення йому угодженого між сторонами покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, зі звільненням ОСОБА_4 на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання з випробуванням і встановлення йому іспитового строку.
Крім того, прокурор надала копії постанов слідчого Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 16 жовтня 2020 року, якими визнано речовими доказами два ідентичні електричні двигуни від гноєтранспортера марки «ТСН 160» потужністю 4 кВт та 950 обертів за хвилину кожен, та дві секції чавунних батарей (радіаторів опалення) по 8 ребер кожна. Вказані речові докази передані на зберігання до Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області.
Відповідно до норм ч. ч. 1, 9 ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.
Зважаючи на викладене вище, суд вважає, що описані речові докази слід повернути їх законному володільцю потерпілій ОСОБА_6 .
Також у кримінальному провадженні здійснено процесуальні витрати у розмірі 3922 гривень 80 копійок на проведення товарознавчих експертиз (по 1307,60 грн кожна), що підтверджується довідками Львівського НДЕКЦ МВС України від 20 листопада 2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Отже з обвинуваченого ОСОБА_8 слід стягнути витрати на залучення експерта в у розмірі 3922 гривень 80 копійок.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 468, 472, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України,
у х в а л и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 листопада 2020 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 і прокурором Яворівського відділу Городоцької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 жовтня 2020 року за № 0000828.
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертиз у розмірі 3922 (три тисячі дев`ятсот двадцять дві) гривні 80 копійок.
Речові докази два електричні двигуни від гноєтранспортера марки «ТСН 160» потужністю 4 кВт та 950 обертів за хвилину кожен, та дві секції чавунних батарей (радіаторів опалення) по 8 ребер кожна повернути законному володільцю ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1