Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 680/459/19
Провадження № 1-кп/670/12/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000031 від 09.03.2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Нова Ушиця, громадянина України, українця, не одруженого, утриманців не має, з середньо-спеціальною освітою, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовозобовязаного,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується в умисному заподіянні потерпілій середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.
Із акту обвинувачення слідує що він 09.03.2019року біля 17 години 30 хвилин, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , який виник на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя справа, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: одного синця на нижній повіці правого ока, контузії правого ока важкого ступеню з пониженням зору (0.4), які по ступені тяжкості відносяться до категорії середніх тілесних ушкоджень, що привели до стійкої втрати загальної працездатності (функції зору в розмірі 10%).

Висунуте обвинувачення за ст. 122 ч.1 КК України не підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами.
Проте, стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 09.03.2019 року біля 17 години 30 хвилин, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , який виник на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, умисно наніс потерпілій один удар кулаком правої руки в обличчя справа, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: одного синця в правій виличній ділянці з розповсюдженням на нижню повіку правого ока, помутніння скловидного тіла, ірідоденезу та факоденезу утворення фіброзного тяжку в скловидному тілі, з пониженням зору (0.7), які по ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату загальної працездатності в розмірі 5%.

Своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України за наступних обставин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав. Повідомив, що він ОСОБА_5 його оговорює. Вона після переїзду в їх будинок на АДРЕСА_2 чіпляється до його матері та до нього. Вона неодноразово подавала скарги, які не підтверджувались і тепер безпідставно його звинувачує. Слідчий експеримент просив до уваги не брати, оскільки поліцейські йому повідомили, що він обмежиться штрафом, тому він повідомив, що наніс їй удар. Цивільний позов не визнав. Намагався примиритись із потерпілою декілька разів, але та відмовлялась.

Потерпіла просила суд засудити його за ст. 122 ч.1 КК України наголошуючи на тому, що лікувалась 28 днів після нанесення удару обвинуваченим 09.03.2019 року о 17- 17.30 год. на подвір`ї за місцем їх проживання. ОСОБА_4 , з яким в неї були часті конфлікти сказав: «Дивись», і наніс їй удар кулаком в праве око. Вона побігла в поліцію, а потім звернулась і до травматолога. Просить стягнути з нього майнову шкоду 3274,60 грн. та моральну шкоду 20000,00 грн. Всього - 23274,60 грн. Повідомляє про глибокі страждання після побиття, які призвели до нервових стресів, тому вона обмежена в пересуванні.

Представник потерпілої зазначив, що ОСОБА_4 винний і, серед іншого, його вина підтверджується намаганнями примиритись із потерпілою.

Вина ОСОБА_4 , крім показань потерпілої ОСОБА_5 підтверджується:

- показаннями свідків, зокрема, ОСОБА_7 , який повідомив суду, що 09.03.2019 року з вікна свого службового кабінету бачив обвинуваченого і потерпілу, які розмовляли на підвищених тонах, а через 3-4 хвилини в приміщення поліції прийшла ОСОБА_5 , і повідомила, що її в око вдарив ОСОБА_4 ;

- свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що їй 09.03.2019 року зателефонувала потерпіла і повідомила, що зі всієї сили її вдарив п`ять хвилин тому ОСОБА_4 . Ця особа роками свариться за хату і за кури;

- свідка ОСОБА_9 , яка підтвердила, що 09 березня о 19.30 в ЦРЛ зверталась потерпіла зі скаргою на біль під правим оком, де був синець. Повідомила, що її побив обвинувачений;

- свідка ОСОБА_10 , якій в понеділок (подія відбулась в суботу) повідомила ОСОБА_5 , що один раз кулаком її вдарив ОСОБА_11 , за курку.

Із заяви потерпілої (а.п.8) слідує, що ОСОБА_4 перебував в стані сп`яніння, погрожував і наніс їй один удар в праве око.

Вказана подія підтверджується результатами слідчого експерименту (а.п. 15-18), де ОСОБА_5 показує механізм нанесення прямого удару кулаком їй в обличчя обвинуваченим.

Протоколом проведення слідчого експерименту за участі обвинуваченого (а.п. 54-57), який повідомив слідчому, що конфлікт виник тому, що потерпіла виганяла курей і провокувала його на скандал, підійшовши до нього. За яких обставин він не пам`ятає він наніс один удар рукою по тілу і бачив, що обвинувачена схопилась за обличчя.

Із показань потерпілої та свідків слідує, що 09.03.2019 року близько 17.30 год. виникла суперечка між ОСОБА_5 , яка вигонила курей обвинуваченого з подвір`я на вул. Українська. Сторони голосно розмовляли і їх удвох бачив поліцейський ОСОБА_7 , до якого через декілька хвилин підійшла з травмою на обличчі ОСОБА_5 . Неприязні стосунки цих осіб до моменту конфлікту сторонами не заперечуються.

Експертний висновок № 61 (а.п. 44) підтверджує покази ОСОБА_5 , про те, що їй тілесні ушкодження спричинені від прямої дії руки складеної в кулак, тобто за обставин, які вона повідомляла під час слідчого експерименту 16 квітня 2019 року слідчому і надала суду. Інший експертний висновок № 217 (а.п. 61-63) стверджує, що ушкодження потерпіла у виді одного синця на нижній повіці правого ока, контузії ока отримала внаслідок одноразової дії тупого твердого предмета по механізму «удар», виключаючи отримання їх від падіння.

Із аналізу цих висновків виключається механізм отримання тілесного ушкодження ОСОБА_5 від падіння та підтверджується той, про який вона повідомляє слідчому та суду - нанесення прямого удару в праве око кулаком.

Короткий проміжок часу біля 5 хвилин з того моменту, як свідок ОСОБА_7 бачив зазначених осіб у вікно і чув їх сварку і до того як він побачив ушкодження обличчя потерпілої, поза розумним сумнівом, дає суду право стверджувати, що ушкодження заподіяв потерпілій обвинувачений.

Про ушкодження ж говориться у двох експертних висновках. У висновку № 37 (а.п. 22-24) № 7 (а.п. т.2). Саме за обставин, про які повідомила потерпіла, вона могла отримати травму правого ока. У цих висновках зазначають експерти про різний ступінь тяжкості отриманих нею тілесних ушкоджень. У першому висновку вказано про ушкодження середнього ступеня тяжкості у другому про легкі тілесні ушкодження з розладом здоров`я. Суд, з урахуванням показань експерта ОСОБА_12 , а він повідомив, що міг допустити помилку, бере за основу висновок № 7 комісійної судово-медичної експертизи. В ній зазначено, що потерпілій заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Експертиза проведена із залученням лікаря- офтальмолога та трьох ведучих лікарів обласної СМЕ. В ній детально розписано симптоматика і наслідки від отриманої пацієнтом травми.
Лікарі констатували, що тілесні ушкодження у вигляді: одного синця в правій виличній ділянці з розповсюдженням на нижню повіку правого ока, помутніння скловидного тіла, (ірідоденезу та факоденезу) утворення фіброзного тяжку в скловидному тілі, з пониженням зору (0.7), які по ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату загальної працездатності в розмірі 5%. Вони послались на діючі медичні інструкції, виключивши період лікування, хронічних та супутніх хвороб ОСОБА_5 , який у сукупності перевищував 21 день, що давало їй можливість обвинувачувати ОСОБА_4 за ст. 121 ч.1 КК України.

З висновком комісійної експертизи погодився обвинувачений. Доказів, які б спростовували цей висновок, або піддавали його сумніву не представлено, тому він береться за основу серед інших медичних висновків.

Виходячи із сукупності досліджених доказів та тієї обставини, що обвинувачений погодився із висновком експертів № 7 суд вважає, що сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_5 від його дій були заподіяні тілесні ушкодження, які по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - від 7 до 21 дня та незначну втрату загальної працездатності - 5 %.

Із цього слідує, що не доведено стороною обвинувачення вину ОСОБА_4 за ст. 122 ч.1 ККУ в заподіянні потерпілій середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину. Його вина доведена лише в спричинені ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Відповідно його дії підпадають під ознаки ч.2 ст. 125 КК України.

Потерпіла настоює на обвинуваченні його за ст. 122 ч.1 КК України, але не доводить відповідно до гл. 36 КПК України склад цього злочину.

Згідно ст. 337 ч.3 КПКУ з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи із зазначеного, суд виходить за межі висунутого обвинувачення та перекваліфіковує дії обвинуваченого ч.1 ст. 122 КККУ на ч.2 ст.125 КК України і констатує, що він 09.03.2019 року біля 17 години 30 хвилин, перебуваючи на подвір`ї домогосподарства АДРЕСА_2 , під час словесного конфлікту із ОСОБА_5 , який виник на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, умисно наніс останній один удар кулаком правої руки в обличчя справа, чим спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: одного синця в правій виличній ділянці з розповсюдженням на нижню повіку правого ока, помутніння скловидного тіла, ірідоденезу та факоденезу утворення фіброзного тяжку в скловидному тілі, з пониженням зору (0.7), які по ступені тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та незначну стійку втрату загальної працездатності в розмірі 5%.

Суд вважає за доцільне зауважити, що частиною другою статті 17 КПК визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При розкритті змісту поняття розумного сумніву суд вважає за доцільне звернути увагу на прецедентну практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Зокрема, при оцінці доказів ЄСПЛ керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства», п. 161). Доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою чи подібних до них неспростовних презумпцій (рішення у справі «Салман проти Туреччини», п. 100; рішення у справі «Єрохіна проти України», п. 52). При цьому, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ під час провадження на підставі Конвенції необхідно застосовувати принцип affirmantiincumbitprobatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження) (рішення у справі «Ушаков та Ушакова проти України»).
Також при розкритті поняття стандарту доведення поза розумним сумнівом суд вважає за доцільне звернути увагу, що Верховним Судом (далі ВС) у постанові від 21.01.2020 р. (справа № 754/17019/17) зауважено, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
У постанові від 12.06.2018 р. (справа № 712/13361/15) ВС зазначено, що обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.
За доведеності вини ОСОБА_4 в силу ст. 127 КПК України повинен відшкодувати спричинену вказаним злочином шкоду потерпілій. Остання просить стягнути на її користь 3274,60 грн. майнової шкоди, підтверджуючи її наданими документами про лікування (а.п. 46-58). Із розрахунку представлених доказів їй заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 3178,7грн. ( товарні чеки: від 14.03.2019 року 1020,00 грн., від 11.03.2019 року 238,45 грн., від 12.06.2019 року 573,00 грн., від 26.04.2019 року 426,55 грн., від 13.03.2019 року 539,60 грн., фіскальний чек від 18.03.2019 року 250,00 грн., фіскальний чек від 19.03.2019 року 3,00 грн., фіскальний чек від 15.03.2019 року 30,30 грн., квиток на автобус 48,90 грн., квиток на автобус 48,90 грн.

Тому відшкодуванню підлягає майнова шкода в розмірі 3178,70 грн.

Розглядаючи позов про відшкодування моральної шкоди, судом враховуються роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди". Зокрема, п. 3 вказаної Постанови зазначає: «Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб». Серед основних обставин, що впливають на розмір компенсації моральної шкоди, зазначає Постанова Пленуму в п.9 та ч.3ст.23 ЦК України, характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо). Також враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Враховуючи вищевикладене, по кримінальному провадженню доведено вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ст.125 ч.2 КК України і внаслідок його дій ОСОБА_5 завдано моральні та фізичні страждання, порушено нормальні життєві зв`язки та стосунки з оточуючими людьми, в сім`ї. Вона гаяла час пов`язаний із відвідуванням правоохоронних органів, переносила фізичний біль та страждання, як особа інвалід та така, що обмежена в пересуванні. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди в сумі 20000,00 гривень підлягає частковому задоволенню, а саме в сумі 6000 гривень. При цьому судом враховується, що причиною конфлікту, через який отримана шкода являється поведінка потерпілої, вона діяла активно по відношенню до обвинуваченого, розмовляючи з ним на підвищених тонах. Перебуваючи з ним в неприязних стосунках, вона в певній мірі спровокувала останнього на спричинення їй тілесних ушкоджень. Зменшуючи розмір заявлених вимог, суд бере до уваги причини виникнення конфлікту, які не є значущими (свійська птиця кури), і застосовує засаду справедливості оговорену ч.3 ст. 23 ЦК України, при цьому приймає до уваги, що обвинувачений наніс літній жінці удар в обличчя.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України, не добуто.
Обставина, що обтяжує покарання обвинуваченого згідно ст. 67 КК України, вчинення злочину щодо особи похилого віку.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує вік та фізичний стан, спосіб життя обвинуваченого. Злочин ним вчинений відноситься до категорії невеликої тяжкості. Він проживає в сім`ї, утриманців не має. Характеризується посередньо як особа, на яку компрометуючих матеріалів виконком селищної ради не має (а.п. 64), не судимий (а.п. 67), його відношення до вчиненого він не визнає своєї вини, яку доведено.

Призначаючи покарання, судом беруться до уваги відсутність обставин, які пом`якшують покарання цієї особи. Він не розкаявся, не відшкодував спричинену злочином шкоду або її частину. Наніс удар старшій жінці інваліду в життєво важливу частини голови жіноче обличчя, кулаком.

Зважаючи на особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих обставин, слід застосувавши до ОСОБА_4 покарання у виді арешту.
Саме така міра є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень та дасть можливість обвинуваченому обдумати свій кримінальний проступок. Виходячи із того, що він вперше притягується до відповідальності, суд призначає покарання в розмірі близькому до мінімального. Застосування інших покарань визначених у статті 125 ч. 2 КК України не сприятиме оцінки своїх дій обвинуваченим, а покарання у виді обмеження волі занадто суворе для особи, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Судові витрати по справі відсутні. Речові докази відсутні. Запобіжний захід не обирався. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 - 374 КПК України суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком 3 (три) місяці.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 3178,70 грн. та моральну шкоду в розмірі 6000,00 грн.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Віньковецький районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти діб з дня його проголошенням може бути подана апеляція до Хмельницького Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд Хмельницької області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому

Суддя ОСОБА_1