ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 637/706/20 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11кп/818/1077/21 Суддя-доповідач ОСОБА_2 Категорія: ч.3 ст.187,ч.2 ст. 85, ч.3 ст.152 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2021 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.11.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 152 КК України.
Ухвалою Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.11.2020 року ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 17 січня 2021 року без права на внесення застави.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні умисних особливо тяжких злочинів за які передбачено покарання у виді 12 років позбавлення волі, не має соціальних зав`язків та джерел доходу, а також те, що ризики передбачені ст.177 КПК України не зменшились.

Не погодившись з рішенням районного суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.11.2020 року, ухвалити нову ухвалу обравши запобіжний захід у виді домашнього арешту.
В обґрунтування вимог апелянт вказує на невручення прокурором обвинуваченому та захиснику копії клопотання про продовження строку запобіжного заходу. Посилається, що вказане клопотання не містить обґрунтування припущень прокурора щодо наміру обвинуваченого перешкоджати судовому розгляду у будь-який спосіб, а саме переховуватись від суду чи чинити тиск на потерпілих, оскільки останні мешкають в іншому населеному пункті. Крім того потерпілі жодного разу до суду не з`являлись та їх місцезнаходження суду не відомо.
Враховуючи те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання де позитивно характеризується, відсутність обґрунтованої впевненості, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної поведінки, вважає можливим застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь головуючого судді; доводи захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту; думку прокурора, яка заперечувала проти її задоволення; перевіривши матеріали судового провадження та оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд, не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у разі обрання його ОСОБА_7 не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, а саме запобігти спробам:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

незаконно впливати на потерпілого, свідка;

вчинити інше кримінальне правопорушення .

Ці ризики підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Крім того ОСОБА_7 не одружений, будь- яких утриманців не має, офіційно не працевлаштований. Вказане беззаперечно свідчить, що з врахуванням покарання, яке загрожує ОСОБА_7 він може переховуватись від слідства та суду; впливати на свідків, оскільки провадження ще не розглянуто судом; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того колегія суддів зазначає, що апеляційні доводи захисника щодо відсутності обґрунтованої впевненості, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки його підзахисного є безпідставними, оскільки потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ще не допитані в судовому засіданні, та є його знайомими. ОСОБА_7 беззаперечно може здійснювати вплив на останніх з метою їх залякування, окрім цього обвинувачений не має офіційних джерел доходу, а отже існує ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Даних щодо захворювань, які перешкоджають або унеможливлюють перебування ОСОБА_7 під вартою суду не надано.

Таким чином обставини, що відповідно до ст. 178 КПК України враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: тяжкість покарання, що загрожує особі; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, яка носить формальний характер; відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутація обвинуваченого ; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, безумовно свідчать про обґрунтованість висновків суду першої інстанції, що інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Щодо невручення прокурором копії клопотання про продовження строку запобіжного заходу, то вказана обставина не впливає на передбачені ст.ст. 178, 177 КПК України підстави застосування та продовження запобіжного заходу. Ці доводи можуть бути підставою для відповідного реагування на дії прокурора в дисциплінарному порядку.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19.11.2020 року, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді