Справа № 175/2344/20
Провадження №1-кс/175/678/20
Ухвала

Іменем України

10 липня 2020 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

скаржниці ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого і прокурора про відмову у визнанні особи потерплю,

встановив:

До Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернувся зі скаргою адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого і прокурора про відмову у визнанні особи потерплю.
В обґрунтуванні скарги вказав, що на підставі ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду, слідчим відділом 04.06.2020 року внесено відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000740 року за ч.1 ст.382 КК України.
В рамках даного кримінального провадження 17.06.2020 року ОСОБА_3 письмово звернулася до слідчого ОСОБА_6 та процесуального керівника прокурора ОСОБА_7 , в порядку ст.55 КПК України, із заявою (клопотанням) від 16.06.2020 року про залучення її до кримінального провадження №0000740 як потерпілої.
Проте, за результатами розгляду вказаної заяви (клопотання) ОСОБА_3 про залучення її в якості потерпілої, постановою слідчого ОСОБА_6 від 19.06.2020 року у задоволенні клопотання було відмовлено.

Крім того, 01.07.2020 року ОСОБА_3 також отримано постанову прокурора ОСОБА_7 від 23.06.2020 року про відмову в задоволенні вищевказаного клопотання про залучення її в якості потерпілої, у зв`язку з чим, вони змушені звернутися до суду з даною скаргою та просять скасувати відповідні постанови слідчого та прокурора щодо відмови у визнанні потерпілим.

В судовому засідання заявниця ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 повністю підтримала подану заяву з підстав викладених у ній та просили їх вимоги задовольнити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні заперечували проти поданої скарги та просили відмовити у її задоволенні у зв`язку з її безпідставністю та необґрунтованістю.

Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Так, главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.
Відповідно до ст.303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Серед даного переліку є рішення слідчого, прокурора, яка полягає у відмові визнанні потерпілим
Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000740 від 04.06.2020 року про кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.382 КК України.
В рамках даного кримінального провадження 17.06.2020 року ОСОБА_3 письмово звернулася до слідчого ОСОБА_6 та процесуального керівника прокурора ОСОБА_7 , в порядку ст.55 КПК України, із заявою (клопотанням) від 16.06.2020 року про залучення її до кримінального провадження №0000740 як потерпілої.
Проте, за результатами розгляду вказаної заяви (клопотання) ОСОБА_3 про залучення її в якості потерпілої, постановою слідчого ОСОБА_6 від 19.06.2020 року у задоволенні клопотання було відмовлено.

Крім того, 01.07.2020 року ОСОБА_3 також отримано постанову прокурора ОСОБА_7 від 23.06.2020 року про відмову в задоволенні вищевказаного клопотання про залучення її в якості потерпілої, у зв`язку з чим, вони змушені звернутися до суду з даною скаргою та просять скасувати відповідні постанови слідчого та прокурора щодо відмови у визнанні потерпілим.
Вищевказані постанови мотивовані тим, що частиною 1 статтею 382 Кримінального кодексу України не передбачено настання будь-яких наслідків чи завдання будь-якої шкоди, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_3 слід відмовити.

Проте, дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення слідчого та прокурора про відмову у визнанні потерпілою заявниці не ґрунтується на вимогах закону, з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Частиною 3 ст.55 КПК України передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Як вбачається із заяви ОСОБА_3 вона просила визнати її потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки даним злочином їй завдано майнової шкоди, що є обґрунтованою підставою для залучення її у якості потерпілої по даному кримінальному провадженню.

Однак слідчий та прокурор при винесенні оскаржуваних постанов зазначеного обов`язку не дотрималися, оскільки викладені ними в постанові мотиви відмови у визнанні потерпілою обмежуються лише констатацією того, що на даний час не встановлено обставин, що ОСОБА_3 було завдано шкоди внаслідок кримінального правопорушення.
Разом з тим, зі змісту оскаржуваних постанов вбачається, що слідчим не було проведено слідчих дій (про такі у постанові не зазначається) на предмет перевірки заподіяння заявниці будь-якої шкоди, та останній не була надана можливість надати обґрунтування та докази в підтвердження спричинення їй майнової шкоди, тому висновок слідчого та прокурора про те, що скаржниці не завдано шкоди, передбаченої ч.1 ст. 55 КПК України, є передчасним, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню, а постанови про відмову у визнанні потерпілою скасуванню.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обґрунтованих підстав щодо невизнання заявниці потерпілою у даному кримінальному провадженні відсутні, тому дана скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.303, 307 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на постанову слідчого і прокурора про відмову у визнанні особи потерплю задовольнити.

Постанову слідчого СВ Дніпровського РВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 19.06.2020 року та постанову прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 від 23.06.2020 року винесені в рамках кримінального провадження №0000740 від 04.06.2020 року за ч.1 ст. 382 КК України про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 скасувати.

Зобов`язати слідчого (прокурора) в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000740 від 04.06.2020 року визнати ОСОБА_3 потерпілою, про що видати їй пам`ятку про права та обов`язки у відповідності до ч.2 ст.55 КПК України.

Ухвала відповідно до ст.309 КПК України остаточна оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1