02.10.2020
Справа № 642/ 5041/20
Провадження № 1кс/642/1966/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 жовтня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на утриманні малолітніх дітей не має, раніше неодноразово судимий, останній раз: 17.06.2016 Комінтернівським судом м. Харкова за ч.2. ст. 185 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на 4 роки 1 місяць,-
встановив:
Слідчий Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вказуючи, що 04.07.2020 близько 08.00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м.Харків, вул. Іллінська, 99, підійшов до раніше йому незнайомої ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою почав розмовляти, та запропонував піти в магазин, після чого, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під приводом подзвонити по телефону, попрохав у потерпілої ОСОБА_7 , мобільний телефон марки Apple Iphone Xr на 64GB, колір Coral, повідомивши, що йому необхідно зателефонувати знайомому, на що остання погодилась і передала вказаний мобільний телефон ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_5 з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, усвідомлюючи протиправність свого діяння та бажаючи настання наслідків, утримуючи в руці мобільний телефон марки Apple Iphone Xr на 64GB, колір Coral, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи ХНДІСЕ ім.засл.проф. М.С.Бокаріуса від 31.07.2020 № 13125 складає: 11700 гривень 00 копійок ( одинадцять тисяч сімсот гривень), під виглядом розмови почав віддалятися від потерпілої ОСОБА_7 , і разом з вищевказаним мобільним телефоном з місця скоєння злочину зник, розпорядившись вищевказаним майном на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними противоправними діями, ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 11700 гривень 00 копійок ( одинадцять тисяч сімсот гривень).

06.07.2020 до ЄРДР за №0000021 внесенні відомості за вказаним фактом.
01.10.2020 року слідчим СВ Холодногірського відділу ГУ Національної поліції в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 було складено та погоджено з прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, неодружений, з середньою освітою, офіційно непрацевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на утриманні малолітніх дітей не має, раніше судимий: 07.04.2003 Київським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 28.11.2006 Фрунзенським районним судом м. Харкова, за ч.1 ст. 185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік; 02.06.2009 Київським районним судом м. Харкова, за ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 185 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки; 17.01.2012 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 296 КК України, з позбавленням волі строком на 1 рік 1 місяць; 11.10.2013 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України, з обмеженням волі строком на 2 роки; 08.12.2015 року Червонозаводським районним судом м. Харкова, за ч.2. ст. 185 КК України, з позбавленням волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання на 2 роки; 17.06.2016 Комінтернівським судом м. Харкова за ч.2. ст. 185 КК України, з позбавленням на 4 роки 1 місяць. Крім того, 11.03.2020 року Холодногірським відділом поліції ГУНП в Харківській області пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 185 КК України та 01.04.2020 року направлено до суду з обвинувальним актом. На даний час рішення не прийнято.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на те, що існують ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити нове кримінальне правопорушення, неодноразово судимий, офіційно ніде не працює, що свідчить про його нестійкі соціальні зв`язки, в зв`язку з чим не можна виключати можливість ухилитись від органів досудового розслідування і суду.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини.
Підозрюваний заперечував проти клопотання слідчого, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В провадженні Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за №0000021 від 06.07.2020 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
01.10.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
При вирішенні питання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює сукупність всіх обставин, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.
При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.
При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Зібраними в ході досудового розслідування доказами, що додані до матеріалів клопотання, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Санкцією ч.2 ст. 190 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.
Встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, офіційно не працевлаштований, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, зареєстрований у Харківській області, раніше неодноразово судимий, має незняту та непогашену судимість, наразі в Ленінському районному суді м.Харкова відносно нього розглядається обвинувальний акт за ч.2 ст. 185 КК України.
В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосудді може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.
Так, підозрюваний, будучи обізнаним про тяжкість покарання, та враховуючи, що він не одружений, не має стійких зв`язків, може ухилятись від суду та органу досудового розслідування, а тому обгрунтований ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи характер скоєного злочину, дані про особу ОСОБА_5 , який не працює та не має джерел для нормальної життєдіяльності, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, відповідно до ст.89 КК України має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, повторно вчинив корисливий тяжкий злочин, що свідчить про те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, схильний до ведення злочинного образу життя, тому в даному випадку підтверджується існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень.
Характер, спосіб та зухвалість вчиненого злочину свідчить про особливу суспільну небезпеку підозрюваного, тому слідчий суддя приходить до висновку, що є достатні ризики вважати, що підозрюваний, знаходячись на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення. Також враховується ризик як незаконного впливу на учасників кримінального провадження, з метою приховування та/або перекручування обставин події при проведенні слідчих дій.
Приймаючи рішення про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.
Таким чином, стороною обвинувачення доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти цим ризикам, тому клопотання слідчого є обгрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. При цьому суд вважає, що застава у межах, визначених п.1 ч.5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, а тому суд визначає заставу в розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020, з покладенням на підозрюваного обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській обл. ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 днів до 29 листопада 2020 включно.
Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 21020 грн.
При внесенні визначеної суми застави негайно звільнити з-під варти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: - прибувати за першою вимогою до, слідчого, прокурора або суду; - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали - до 29 листопада 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено 02.10.2020.

Слідчий суддя