ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/503/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/194/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2,3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (злочини вчинені 28 липня 2017 року, 29 січня 2018 року та 8 лютого 2018 року) і призначено йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на два роки і шість місяців.

Згідно вимог ч.4 ст.70 КК України покарання за сукупністю злочинів обвинуваченому ОСОБА_6 призначено шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Чортківського районного суду від 11 липня 2018 року в вигляді трьох років і шести місяців позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку на один рік і шість місяців та покладенням обов`язків згідно п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України щодо періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомлення уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Покарання у вигляд штрафу в розмірі 30 н.м.д.г., що становить 510 грн. за вироком Чортківського районного суду від 11 липня 2018 року за сукупністю злочинів відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирішено виконувати самостійно.

Визнано ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (злочини вчинені 21 липня 2018 року та 31 липня 2018 року) і призначено йому покарання в вигляді позбавлення волі строком на три роки і шість місяців.

Відповідно до вимог ст.71 КК України за сукупністю вироків обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання шляхом часткового приєднання до призначеного покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Чортківського районного суду від 11 липня 2018 року у вигляді одного місяця позбавлення волі і остаточне покарання призначено у вигляді трьох років і семи місяців позбавлення волі.

Покарання у вигляді штрафу в розмірі 30 н.м.д.г., що становить 510 гривень за вироком Чортківського районного суду від 11 липня 2018 року за сукупністю вироків відповідно до ч.3 ст.72 КК України вирішено виконувати самостійно.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілого ОСОБА_10 1 800 грн. матеріальної та 1 500 грн. моральної (немайнової) шкоди, заподіяної злочином.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України в вигляді позбавлення волі строком на один рік;

-за ч.3 ст.185 КК України в вигляді позбавлення волі строком на три роки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за сукупністю злочинів призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим в вигляді позбавлення волі строк на три роки.

Згідно ст.75 КК України звільнено обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Згідно з вироком, 27 липня 2017 року обвинувачений ОСОБА_6 спільно з обвинуваченим ОСОБА_7 на автомобілі марки ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користується обвинувачений ОСОБА_7 , прибули на територію дачного кооперативу «Калина», що в с.Росохач Чортківського району, де помітили на території господарства потерпілого ОСОБА_11 алюмінієву ємність, що раніше слугувала баком літака Міг-21, яка стояла на спеціальних саморобних підпірках на тильній стороні зазначеного вище господарства, після чого в обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел на крадіжку виявленого ним спільно із обвинуваченим ОСОБА_7 цього бака.

В подальшому, домовившись із обвинуваченим ОСОБА_7 про таємне викрадення виявленої ними ємності - бака літака Міг-21, вони покинули територію дачного кооперативу "Калина".

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 , 28 липня 2017 року біля 1-ї години приїхали автомобілем марки ВАЗ 2103, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого ОСОБА_7 на територію дачного кооперативу «Калина», що в с.Росохач Чортківського району. Там обвинувачені підійшли з тильного боку до території господарства потерпілого ОСОБА_11 , звідки з метою особистого збагачення, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, таємно, шляхом зняття з підпірок та перетягування через паркан викрали алюмінієвий бак масою 46 кг вартістю 1 288 гривень та помістили його в автомобіль і з викраденим баком залишили територію кооперативу «Калина», в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 1 288 гривень.

5 вересня 2017 року обвинувачений ОСОБА_7 , автомобілем марки ВАЗ-2103, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким він користується, прибув на вул.Дачну в м.Чорткові, де помітив на території дачного будинку потерпілої ОСОБА_12 по АДРЕСА_3 металеву ванну. Після чого обвинувачений ОСОБА_7 з метою таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, перелізши через металеву огорожу, проник на територію дачного будинку потерпілої ОСОБА_12 , звідки умисно, таємно викрав металеву ванну, яка використовувалася для збору дощівки та знаходилась на території біля будинку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 281 гривню 25 копійок.

Окрім цього, 29 січня 2018 року обвинувачений ОСОБА_6 , проходячи в денну пору доби по АДРЕСА_4 , що належить потерпілому ОСОБА_13 квадру огорожі, яка лежала на землі.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 , виник злочинний умисел на таємне викрадення виявленої ним квадри огорожі з метою отримання коштів за реалізацію викраденого.

Реалізуючи свій злочинний умисел обвинувачений ОСОБА_6 , 29 січня 2018 року після того, як стемніло, близько 17-ї години повернувся до вказаного вище місця, де з боку подвір`я будинку АДРЕСА_5 перескочив через огорожу на територію господарства ОСОБА_13 , звідки, діючи умисно, таємно, викрав одну квадру металевого паркану, що складається із металевих кутників та металевих смуг, розміром 2,5x1,12 (м) вартістю 250 гривень, яку в подальшому реалізував, в результаті чого спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 250 гривень.

Також 8 лютого 2018 року обвинувачений ОСОБА_6 , проходячи в денну пору по АДРЕСА_6 , помітив на території подвір`я багатоквартирного будинку АДРЕСА_7 , у якому проживає потерпіла ОСОБА_14 металеву хвіртку, яка була приперта до огорожі біля будинку, де проходить стежка до сусіднього будинку.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 виник злочинний умисел на таємне викрадення виявленої ним металевої хвіртки з метою особистого збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_6 8 лютого 2018 року в темну пору доби, близько 18-ї години повернувся на подвір`я вказаного вище будинку, де, користуючись вільним доступом, діючи умисно, таємно, викрав металеву хвіртку, що складається із металевих прямокутних прутів, смуг та металевої сітки, розміром 1,8х0,65м вартістю 300 гривень, яку в подальшому реалізував, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 300 гривень.

21 липня 2018 року біля 14-ї години обвинувачений ОСОБА_6 , проходячи повз господарство ОСОБА_15 , яка проживає в с.Переходи Чортківського району, помітив припаркований автомобіль марки Рено Мастер, який належить потерпілому ОСОБА_10 . Обвинувачений ОСОБА_6 наблизився до вказаного автомобіля, де на пасажирському сидінні помітив сумочку чорного кольору та мобільний телефон марки «ВLACK WIEV». В цей час у обвинуваченого ОСОБА_6 виник умисел на таємне викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, близько 14-ї години 10 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 , переконавшись, що за його діями ніхто із посторонніх осіб не спостерігає та він не буде помічений власником автомобіля, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, таємно, викрав мобільний телефон марки «ВLACK WIEV» ІМEI НОМЕР_2 , вартість якого становить 1 100 гривень та грошові кошти в сумі 700 гривень, які знаходилися в чоловічій сумочці чорного кольору.

Своїми умисними злочинними діями обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 800 гривень.

31 липня 2018 року близько 20-ї години обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні магазину Норма по вул.Шевченка, 36А в місті Чорткові, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, викрав одну пляшку коньяку "Курвуазьє VS" ємністю 0,5 літра, який знаходився на верхній полиці стелажу із коньячними виробами вищевказаного магазину, вартість якого становить 710 гривень 49 копійок. Внаслідок своїх умисних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив представнику потерпілого ОСОБА_16 матеріальну шкоду на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованих злочинах визнав повністю, дав суду показання, якими підтверджується, що влітку 2017 року він, обвинувачений ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_17 біля 1-ї години ночі з дачі в с.Росохач Чортківського району викрали алюмінієву ємність, яку привезли в місто Чортків, порубали і на другий день здали її на металобрухт.

29 січня 2018 року він в одному з господарств по вул.Галицікій в місті Чорткові помітив квадру огорожі, яку в вечірній час викрав та здав в пункт прийому металобрухту, за що отримав 200 гривень.

Також в лютому 2018 року він на вул. Маньовського в місті Чорткові помітив на території металеву хвіртку, яку в вечірній час викрав та здав в пункт прийому металобрухту.

Влітку 2018 року він, проходячи вулицею с. Переходи Чортківського району побачив припаркований автомобіль, з якого викрав сумочку та мобільний телефон. В сумочці були гроші, які він забрав, а після цього сумочку викинув. Мобільний телефон він здав в ломбард, отримавши за нього 1 200 гривень.

В 2018 році він в магазині Норма викрав одну пляшку коньяку на верхній полиці стелажу із коньячними виробами цього магазину.

Обвинувачений ОСОБА_6 в своїх показаннях не заперечує обставин вчинених ним злочинів, зазначених в обвинуваченні, та не має заперечень щодо грошової оцінки викраденого майна.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 визнав частково, заперечив позовні вимоги в частині відшкодування заподіяної моральної шкоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуваний вирок та перевірити законність дій прокурора і законність винесення вироку. Свої вимоги мотивує тим, що свою вину визнав виключно під психологічним і фізичним тиском працівників поліції, а тому жодне з підписаних ним пояснень не є законним. Його допит під час досудового розслідування здійснювався без участі адвоката. Вказує, що в одному з судових засідань при адвокатові та прокурорі написав заяву по факту порушень проти нього, але по сьогоднішній день результату немає. Декілька слідчих експериментів проводились без участі його захисника та понятих, а тому ці докази суд мав би відкинути та не брати до уваги. Вважає, що свідки яких допитував прокурор не підтвердили жодним чином його вину, не вказали точно ні часу ні дати вчинення злочину. Наголошує, що прокурором не було надано жодного доказу який би вказував на його причетність до вчинення інкримінованих злочинів. Всі докази передані до судe прокурором вважає незаконними. Стверджує, що визнання ним своєї вини має бути пом`якшучою обставиною, а не доказом його вини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

доводи апелянта ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу з наведених у ній підстав та пояснив, що в суді першої інстанції давав показання про повне визнання своєї вини у вчиненні інкримінованих злочинів, сподіваючись на більш м`яке покарання,

доводи захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу з наведений у ній підстав та пояснив, що сторона захисту не подавала до органів, уповноважених проводити досудове розслідування, повідомлень для внесення до ЄРДР відомостей щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 фізичного чи психологічного насильства працівниками поліції,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, які вирок не оскаржували та з приводу вирішення апеляційної скарги покладаються на думку суду,

прокурора, який вважає оскаржений вирок законним і обґрунтованим,

перевіривши матеріали кримінального провадження та дослідивши його обставини, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Перевіркою матеріалів провадження в ході апеляційного розгляду встановлено, що оскаржений вирок повністю відповідає вказаним вимогам закону, а висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено і кваліфікація його дій є правильними.

Як вбачається зі змісту вироку і технічного запису судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 під судового розгляду не лише повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів, а також дав показання, в яких повідомив обставини вчинення кожного з них.

Окрім його показань висновок про доведеність пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення суд першої інстанції обґрунтував рядом інших доказів, які узгоджуються між собою і в сукупності доводять його винуватість, а саме:

- за епізодом крадіжки 27 липня 2017 року в потерпілого ОСОБА_11 : показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , що у 2017 році він разом із ОСОБА_6 в нічний час викрали металевий бак на одній з дач в с.Росохач Чортківського району, який порізали і здали на металобрухт; показаннями свідка ОСОБА_18 , котрий підтвердив, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в 2017 році за 300-400 грн. здали йому на металобрухт порізаний бак від літака; протоколом огляду від 15 лютого 2018 року, в ході якого потерпілий вказав на місце на території його господарства, де знаходилось викрадене майно; протоколом від 24 лютого 2018 року проведення слідчого експерименту з на той час підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_6 на місцевості вказав як саме і звідки по вул.Дачна в м.Чорткові викрадав майно потерпілого;

- за епізодом крадіжки 29 січня 2018 року в потерпілого ОСОБА_13 : заявою потерпілого від 30.01.2018 р. та його показаннями в суді, протоколом огляду місця події від 30.01.2018р., а саме господарства потерпілого, де знаходилось викрадене майно квадра металевої огорожі; протоколом огляду місця події від 13.02.2018 року де було виявлено викрадене майно;

- за епізодом крадіжки 08 лютого 2018 року в потерпілої ОСОБА_14 : протоколом прийняття її заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.02.2018 р. та протоколом огляду місця події від 16.02.2018р., в ході якого потерпіла вказала місце, де знаходилось викрадене майно; протоколом проведення слідчого експерименту від 24.02.2018р. з на той час підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_8 , в ході якого ОСОБА_6 на місцевості вказав як саме і звідки на вул.Маньовського в м.Чорткові викрадав майно потерпілої;

- за епізодом крадіжки 21 липня 2018 року в потерпілого ОСОБА_10 : показаннями потерпілого і протоколом прийняття його заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.07.2018р., в яких він повідомив про викрадення у нього сумочки з грошима і документами та мобільного телефону Blac WIEV, що знаходились в незамкненому автомобілі, припаркованому в с.Переходи Чортківського району; протоколом огляду місця події від 24.07.2018 р. під час якого ОСОБА_6 показав місце викинув викрадену у потерпілого сумочку з його документами; повідомленням Ломбарду Заставно-кредитний дім №1403/7 від 30.07.2018 року, з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 23 липня 2018 року звертався в ломбард з приводу закладу мобільного телефону, марка якого аналогічна з маркою викраденого у потерпілого телефону; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2018р., в ході якого свідок ОСОБА_19 впізнала обвинуваченого ОСОБА_6 , як особу, яка знаходилась 21 липня 2018 року на її присадибній ділянці в с.Переходи;

- за епізодом крадіжки 31 липня 2018 року з магазину Норма: прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2018р., протоколом огляду місця події від 21.08.2018р., даними інвентарного опису товарів №313 від 20.08.2018р. та протоколом огляду відеозапису від 27.08.2018р., на якому зафіксовано, як саме обвинувачений ОСОБА_6 . Викрав з полиці магазину коньяк вартістю 710,49 грн.

Наведені у вироку обставини, які об`єктивно підтверджуються детально проаналізованими судом доказами, в сукупності спростовують твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про недоведеність вчинення ним інкримінованих йому злочинів.

Щодо тверджень апеляційної скарги про застосування до обвинуваченого насильства при його допиті під час досудового розслідування, то вони не спростовують наведених у вироку висновків суду першої інстанції, оскільки показання обвинуваченого, які він давав слідчому не досліджувалися в ході судового розгляду і суд не брав їх до уваги. В основу обвинувального вироку покладено лише ті показання обох обвинувачених, які вони давали під час їх допиту у відкритому судовому засіданні за участю захисників. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_6 під час судових засідань 27.06.2019р., 06.03.2020р. та 31.03.2020р., повністю визнав свою вину за пред`явленим обвинуваченням згідно вказаних в обвинувальному акті обставин.

Також, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що в ній ОСОБА_6 поряд з доводами про недопустимість і неналежність зібраних органом досудового розслідування доказів підтверджує, що в ході судового розгляду визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненні інкримінованих злочинів.

Доводи апеляційної скарги про те, що показання обвинуваченого не є доказом його вини, а лише обставиною, яка пом`якшує покарання, суперечать положенням ст.ст.84,94,95 КПК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що його показання являються єдиним доказом пред`явленого йому обвинувачення спростовуються наведеними у вироку обставинами і матеріалами справи, з яких вбачається, зокрема те, що за епізодами крадіжок, вчинених ОСОБА_6 після винесення відносно нього вироку Чортківського районного суду від 11 липня 2018 року, його вина підтверджується не лише показаннями потерпілих і свідків, а також і об`єктивними даними, в тому числі повідомленням ломбарду , що ОСОБА_6 намагався здати мобільний телефон потерпілого ОСОБА_10 та відеозаписом події злочину в магазині Норма. Вчинення злочинів у 2017 році підтверджується, зокрема, показаннями іншого обвинуваченого та свідка. Отже, немає підстав вважати, що обвинуваченого ОСОБА_6 було викрито у вчиненні інкримінованих злочинів лише на підставі його показань органу досудового розслідування.

З урахуванням вказаних обставин, а також беручи до уваги, що наведені в апеляційній скарзі твердження про застосування працівниками поліції насильства викладені узагальнено, не містять конкретних відомостей про час, місце, спосіб заподіяння та осіб, які його застосували, колегія суддів оцінює такі доводи обвинуваченого як обраний ним спосіб захисту для спростування зібраних у справі доказів, зменшення обсягу обвинувачення, що визнане доведеним, і як наслідок пом`якшення призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги про істотні порушення вимог КПК України, а саме проведення слідчих експериментів без участі захисника та понятих, спростовуються матеріалами провадження, згідно яких при проведенні вказаної слідчої дії 24.02.2018р. був присутній як адвокат ОСОБА_8 , так і поняті ОСОБА_20 і ОСОБА_21 . За результатами вказаної слідчої дії складено протокол, який всі учасники цієї слідчої дії підписали без зауважень, при цьому ні ОСОБА_6 , ні його захисник про будь-який тиск з боку працівників поліції не вказували (т.2 а.к.п.64-70).

Також, вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 крадіжок за попередньою змовою з обвинуваченим ОСОБА_7 підтверджується даними протоколу слідчого експерименту з останнім, який проведено 07 березня 2018 року за участю захисника ОСОБА_9 та понятих ОСОБА_22 і ОСОБА_21 (т.2 а.к.п.71-74). Як вбачається зі змісту вказаного протоколу та доданого до нього відеозапису проведення цієї слідчої дії в її учасників не було жодних зауважень.

Суд належним чином дослідив ці та інші докази по справі, детально виклав їх зміст у вироку і дав їм правильну оцінку. Зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей і не викликають сумнівів у їх достовірності, а тому суд правильно обґрунтував ними свої висновки, з якими погоджується колегія суддів, про доведеність винуватості ОСОБА_6 за ч.2 ст.185 КК України.

Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України та за своїм видом і розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи обвинуваченого під час апеляційного розгляду про надмірну суворість призначеного покарання колегія суддів вважає безпідставними з огляду на наступне.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_6 11 липня 2018 року був засуджений за ч.3 ст.185, ч.1 ст.190 КК України і за сукупністю цих злочинів йому призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування вказаного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Однак, після постановлення вказаного вироку та під час іспитового строку ОСОБА_6 вчинив два нових злочини ( 21 липня 2018 року крадіжка в потерпілого ОСОБА_10 і 31 липня 2018 року крадіжка з магазину Норма).

Як роз`яснено в п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від від 24 жовтня 2003 року N 7 Про практику призначення судами кримінального покарання у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК. Частиною 2 статті 75 КК передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Щодо призначеного ОСОБА_6 покарання, то як слідує зі змісту оскарженого вироку, суд першої інстанції при його призначенні відповідно до вимог ст.50,65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів і конкретні обставини їх вчинення, відомості про особу обвинуваченого, пом`якшуючі покарання обставин, в тому числі і ті, на які є посилання в апеляційній скарзі, та призначив покарання згідно санкцій інкримінованої статті строком на 3 роки, а визначаючи остаточне покарання за сукупністю вироків з невідбутих за попереднім вироком трьох років шести місяців позбавлення волі приєднав лише один місяць.

Таким чином, судом дотримано вимог ч.4 ст.71 КК України, за змістом якої остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які тягнуть за собою безумовне скасування вироку, як про це просить обвинувачений, під час апеляційного розгляду не виявлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404-419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2020 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3