ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0001954 за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2020 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору,-

В С Т А Н О В И Л А :
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 06 липня 2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України, повернуто прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області для усунення протягом розумного строку вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків, та відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_8 .

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що адреса місця проживання обвинуваченого, яка зазначена в обвинувальному акті не відповідає фактичному місцю його проживання, яке органом досудового слідства не встановлено. Крім того, на теперішній час вичерпані будь які можливості щодо встановлення місця проживання або знаходження обвинуваченого, жодне судове рішення щодо примусового приводу обвинуваченого, встановлення місця проживання або його знаходження не виконано, тому суд прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме - для встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор зазначає, що даний обвинувальний акт містить відомості, які передбачено ч. 2 ст. 291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення, фактичні обставини кримінального правопорушення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення та інші передбачені зазначеною нормою дані, оскільки на момент направлення кримінального провадження до суду (30.11.2019) відносно ОСОБА_8 процесуальним керівником встановлено місце проживання обвинуваченого, а саме: АДРЕСА_1 , а в обвинувальному акті зазначено те місце проживання обвинуваченого, яке встановлено на момент закінчення досудового розслідування. Крім того, на виконання ухвал суду про привід обвинуваченого ОСОБА_8 в судові засідання працівниками СКП Самарського ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області неодноразово відбиралися пояснення у сусідів ОСОБА_8 , які пояснювали, що ОСОБА_8 дійсно проживав за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , проте останнім часом не появлявся за місцем мешкання.
Крім того, підготовче засідання проведено за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , питання про повернення обвинувального акту вирішено без його участі, що є істотним порушенням вимог процесуального закону.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор підтримала доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила її задовольнити в повному обсязі.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення за наявними у справі матеріалами в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Перевіривши обвинувальний акт у кримінальному провадженні за № 0001954 щодо ОСОБА_8 апеляційний суд приходить до висновку, що при його складанні було дотримано вимоги, передбачені ст. 291 КПК України, а висновки суду першої інстанції є такими, що не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Так, в обвинувальному акті зазначено, що обвинуваченим є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Белогард, Польща, громадянин України, з середньою освітою, розлучений, не має на утриманні непрацездатних осіб, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий (а.с. 1).

Судом першої інстанції, у зв`язку з неодноразовою неявкою обвинуваченого у підготовче судове засідання, ОСОБА_8 було піддано примусовому приводу та згідно рапортів працівників поліції в ході виконання ухвал суду про привід ОСОБА_8 було встановлено, що обвинувачений проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходився в своїй квартирі, але нікому не відчиняє, виходить з квартири дуже рідко (а.с. 60, 65, 99).

Крім того, як слідує з реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_8 з`являвся до слідчого при виконанні слідчих та процесуальних дій, зокрема, 30 листопада 2019 року для повідомлення про підозру та допиту в якості підозрюваного, а також для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та отримання обвинувального акта.

Зазначене свідчить про те, що при складанні обвинувального акта у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 анкетні відомості обвинуваченого вказані відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про дотримання процесуальних вимог.

Посилання в ухвалі суду на те, що стороною обвинувачення не в повній мірі з`ясовані відомості щодо анкетних даних ОСОБА_8 , так як за зазначеним в обвинувальному акті місці проживання обвинувачений фактично не перебуває та встановити місце знаходження обвинуваченого не надалось можливим, здійснити його привід до зали суду неможливо, не можуть бути визнані належним обґрунтуванням того, що зазначений обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки наведені обставини не стосуються безпосередньо змісту обвинувального акту.

Апеляційний суд зазначає, що неявка обвинуваченого на підготовче судове засідання та нерозшук його протягом двох місяців є перешкодою для судового розгляду кримінального провадження, проте ця перешкода не може бути усунута шляхом повернення обвинувального акту прокурору, оскільки стадія досудового розслідування вже завершена, а прокурор, на відміну від суду, позбавлений можливості вчиняти будь-які процесуальні дії, направлені на встановлення місця знаходження обвинуваченого.

Суд першої інстанції залишив поза увагою положення ст. 335 КПК України про те, що у разі, якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

У зв`язку з цим суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що рішення суду, прийняте за результатами підготовчого засідання, є незаконним, оскільки при його постановленні були порушені вимоги кримінального процесуального закону.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкоджали або могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції застосовує на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 2 ч. 1 ст. 7 КПК України щодо забезпечення принципу законності кримінального провадження, оскільки допущені судом істотні порушення кримінального процесуального закону не входять в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню з направленням обвинувального акту до суду першої інстанції для здійснення судового провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2020 року, якою обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, повернуто прокурору, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4