ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта: середня, одруженого, утриманців немаючого, не працюючого, адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , вироком Амур-нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 24.06.2011 засудженого за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на 2 роки 3 місці, звільнений 03.05.2012, умовно-достроково, невідбутий строк 7 місяців та 24 дні, вручено підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020 року було задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором та обрано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 02 листопада 2020 року з визначенням розміру застави у сумі 630600 гривень та покладенням відповідних обов`язків.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що, враховуючи зібрані органом досудового слідства докази та встановлені під час розгляду клопотання обставини, підозра ОСОБА_8 у інкримінованих йому правопорушеннях є обґрунтованою.
Вказує, що вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним двох кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваного (по одному до 7 років, по іншому до 12 років позбавлення волі); зрілий вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного; відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного (доводи сторони захисту про наявність неповнолітньої дитини не доведені); відсутність у підозрюваного постійного місця роботи; наявність судимості у підозрюваного; наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється - 1861695,64 грн.; ризик летальності, що його створює підозрюваний у зв`язку із вилученням у нього зброї, вказують на доведеність ризиків вказаних прокурором, а саме: можливого переховування від органів досудового розслідування чи суду, існує ризик, що підозрюваний знищить або приховає іншу частину викраденого майна, а також що зможе впливати на свідків, а саме знайомого свідка ОСОБА_9 (зі слів самого свідка).
Також зазначає, що встановлені ризики не можуть бути мінімізовані обранням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, через те, що при наявності цих ризиків залишення особи вдома, без постійного візуального нагляду, дає їй можливість його реалізувати і сховатись від слідства та суду, знищити речові докази та вчиняти дії щодо впливу на свідків, зокрема й дистанційно, через інших осіб.
Також вказує, що, враховуючи вчинення двох кримінальних правопорушень, кваліфікацію одного із них також за ч. 2 ст. 28 КК України, що особа підозрюється завданні шкоди в сумі 1 861 695,64 грн., а також ймовірні показання підозрюваного щодо шахрайства, які узгоджуються із іншими доказами та вимагають перевірки, правильним буде визначити розмір застави у мінімальному розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчий суддя не звернув уваги, за скоєння якого злочину підозрюваний був затриманий відповідно до ст. 208 КПК України, ОСОБА_6 пояснив, що вилучений у нього пістолет йому не належить, слідчий суддя не дає оцінку поясненням підозрюваного, протоколу затримання та вилучення, не ознайомлюється з відеозаписом обшуку.
Зазначає, що підозра є необґрунтованою, ні в клопотанні слідчого, ні в ухвалі крім перелічення ризиків, не зазначені докази, які б свідчили про наявність перелічених ризиків.
Вказує, що ОСОБА_6 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, але ніяких свідчень того, що останній якимось чином ухилявся від органів досудового слідства чи суду матеріали клопотання не мають..
Також зазначає, що підозрюваний має постійне місце проживання, де і зареєстрований, має міцні соціальні стосунки, одружений, має неповнолітню дитину, хоча офіційно не працевлаштований, але працює у своєї матері, яка є приватним підприємцем.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні підозрюваний та його захисники підтримали апеляційну скаргу і з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги, її доводи вважав безпідставними, а ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а доводи захисника підозрюваного, викладені в апеляційній скарзі та судовому засіданні щодо необґрунтованості ухвали суду, є безпідставними.
08 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Крім того, 09 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
З наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого та висновки слідчого судді на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд дійшов висновку, що вони є також обґрунтованими.
Підозрюваний ОСОБА_6 , зважаючи на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відбування покарання у вигляді позбавлення волі. Також останній може знищити або приховати іншу частину викраденого майна, а також зможе впливати на свідків, а саме знайомого ОСОБА_9 .
Враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , зрілий вік та нормальний стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, наявність судимості, наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, апеляційний суд вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належний розгляд провадження, а перебування останнього на волі буде суперечити інтересам суспільства, що і є беззаперечною підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що також спростовує доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного про те, що відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики встановлені в ухвалі суду та підтверджуються наданими судом першої інстанції матеріалами.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
З урахуванням конкретних обставин вчинення злочинів, які інкримінуються ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.
Водночас, апеляційний суд під час розгляду апеляційної скарги у відповідності до ст. 178 КПК України враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 даних кримінальних правопорушень, що є тяжким та особливо тяжким злочином, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.
Крім того, у справі Москаленко проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Зазначені вище обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Оцінюючи всі обставини в сукупності, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, слідчий суддя, з урахуванням обставин кримінального провадження, відсутністю доведеності прокурором виключного випадку, який свідчить про те, що застава у зазначених у статті межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, що особа підозрюється у завданні шкоди у сумі 1 861 695, 64 грн., правильно вважав за необхідне визначити розмір застави у максимальному розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, застосований запобіжний захід стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 194 КПК України, тому апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 вересня 2020 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3