Номер провадження: 11-кп/813/908/21
Номер справи місцевого суду: 508/1043/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.12.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 10.03.2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.12.2020 року, у підготовчому судовому засіданні,був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартоюобвинуваченому ОСОБА_8 до 15.02.2021 року, оскільки суд прийшов до висновку про те, що стороною обвинувачення при судовому розгляді клопотання була доведена наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку з урахуванням встановлених ризиків.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в які просить суд скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, судом істотно порушенні вимоги кримінального процесуального закону та висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд не врахував, що прокурором не надані доказів, які б підтверджували наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Суд не врахував, що ОСОБА_8 має стійкі соціальні зв`язки, постійне місце проживання та реєстрації, характеризується за місцем проживання позитивно, працює, судимостей немає, стан здоров`я незадовільний.

Захисник звертає увагу, що ОСОБА_8 систематично за першим викликом добровільно з`являвся до органів поліції та медичного закладу до обрання йому запобіжного заходу. Протягом понад 5 місяців ОСОБА_8 міг би переховуватися від слідства чи якось впливати на досудове розслідування, проте він цього не робив.

До того ж судове засідання в Комінтернівському районному суді Одеської області було здійснено колегією в неробочий час та без участі адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , що діють на підставі договору, та був призначений адвокат ОСОБА_10 на окрему процесуальну дію. Також судове засідання відбувалось за участі прокурора ОСОБА_11 , незважаючи на те, що останній не був зазначений у витягу з ЄРДР №0000030.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» гарантується право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ч.1 ст. 422-1 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, що надійшла до суду апеляційної інстанції, не пізніше наступного дня передається судді-доповідачу.

Відповідно до положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції вирішувалися питання, передбачені ст. 314 КПК України, щодо кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, а тому встановлення на даному етапі доведеності обвинувачення ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень не передбачено зазначеною нормою кримінального процесуального закону, оскільки зазначені обставини встановлюються під час судового розгляду кримінального провадження та відносяться до виключної компетенції суду першої інстанції.

Приймаючи до уваги зазначене, апеляційний суд вважає, що обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, на даній стадії, зокрема при розгляді апеляційного провадження на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не перевіряється.

При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України, питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Оскаржуваною ухвалою був обраний обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки суд дійшов висновку про те, що стороною обвинувачення при судовому розгляді клопотання була доведена наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не забезпечать його належну процесуальну поведінку та запобіганню встановленому ризику.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про наявність ризику, який виправдовує тримання обвинуваченого під вартою.

Зокрема, враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, за вчинення більш тяжкого з інкримінованих кримінальних правопорушень, в разі доведеності під час розгляду кримінального провадження вини ОСОБА_8 , передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі,на думку апеляційного суду наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує у разі встановлення його вини, може вдатися спроб переховуватися від органів досудового розслідування і суду.
При цьому, апеляційний суд враховує, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Апеляційний суд приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що обвинувачениймає постійне місце проживання та реєстрацію, характеризується за місцем проживання позитивно, працевлаштований та судимостей немає, проте вважає, що зазначені обставини суттєво не зменшують ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України та не спростовують висновок суду про те, що обвинуваченому має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
З огляду на це, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про неможливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки тільки такий запобіжний захід забезпечить запобігання встановленому ризику та забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до ОСОБА_8 , оскільки він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду, який, керуючись положеннями п.2 ч.4 ст.183 КК України, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_8 інкримінується вчинення злочину, який спричинив загибель людини.
Також під час апеляційного розгляду не встановлено обставин щодо порушення прав обвинуваченого на захист під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Доводи апеляційної скарги про порушення прав обвинуваченого під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд не приймає до уваги, так як захисник ОСОБА_10 приймав участь під час розгляду клопотання прокурора, який, згідно доручення Одеського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги, був призначений надавати ОСОБА_8 правову допомогу під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою (а.п.97).
При цьому, згідно телефонограми захисник ОСОБА_7 за мобільним телефоном був повідомлений про час та місце розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою (а.п.92).
Доводи апеляційної скарги про те, що розгляд клопотання відбувся у неробочий час не впливають на обґрунтованість висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 для запобіганню встановленим ризикам та належної процесуальної поведінки обвинуваченого, в тому числі враховуючи завантаженість судів при розгляду кримінальних проваджень.

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_8 систематично, за першим викликом, добровільно з`являвся до органів поліції та медичного закладу до обрання йому запобіжного заходу протягом понад 5 місяців, так як під час розгляду апеляційної скарги було встановлено, що на той час ОСОБА_8 мав статус свідка, йому не було повідомлено про підозру.

Також при розгляді апеляційної скарги були зняті доводи апеляційної скарги щодо безпідставної участі прокурора ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні, оскільки сторона обвинувачення надала відповідну постанову, згідно якої прокурор входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000030.
При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 407 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу обвинуваченого та дійшов правильного висновку про необхідність обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, апеляційна скарга захисника підлягає залишенню без задоволення, так як її доводи підтвердження не знайшли.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 532 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.12.2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 10.03.2020 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.6 ч.2 ст.115 КК України, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст ухвали буде оголошено 28.01.2021 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань №10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3