Житомирський апеляційний суд
Справа №291/519/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

обвинуваченого: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу обвинувачуваного ОСОБА_7 на ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_7 ,

встановила:

09 жовтня 2020 року ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області було продовжено дію застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 07 грудня 2020 року.

Як зазначив суд, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого та ризики, які були підставами для обрання та продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які на даний час продовжують існувати, будь - яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено.

В апеляційній скарзі обвинувачуваний ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Вважає, що прокурор не навів обґрунтованих доводів, а суд необґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою щодо нього.

Просить врахувати, що він раніше не судимий, має родину та позитивні характеристики.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, заперечення прокурора щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

В провадженні Андрушівського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 ст. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З матеріалів провадження вбачається, що 09 жовтня 2020 року судом першої інстанції під час судового засідання було розглянуто клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою.

Так, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а зокрема у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, за вчинення якого відповідно до Кримінального кодексу України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 15 років.

ОСОБА_9 , офіційно ніде не працює та постійного джерела доходів не має, згідно з клопотанням та обвинуваченням він місце злочину залишив, вчинив дії на приховування вбивства, в подальшому з метою переховування від органів досудового розслідування покинув своє місце проживання та був затриманий працівниками поліції в потягу.

Колегія суддів вважає, що не припинили існувати та не зменшились ризики того, що він може переховуватись від суду та змінювати місце проживання, впливати на потерпілу та свідків, з метою зміни раніше наданих ним показань, не лише особисто, але і через своє близьке оточення, що свідчить про реальний ризик продовження ним злочинної діяльності.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Всі доводи апелянта в судовому засіданні апеляційного суду були об`єктом дослідження судом і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду про продовження строку тримання під вартою є законною та обґрунтованою, постановленою у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу обвинувачуваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Андрушівського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2020 року про продовження строку тримання під вартою щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: