Провадження № 1-кп/331/651/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«25» листопада 2020 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні в м. Запоріжжі у спрощеному провадженні, без виклику учасників, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000220 від 16.09.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василівка, Запорізької області, громадянина України, маючого середньо спеціальну освіту, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
ВСТАНОВИВ:
15.09.2020 року приблизно о 17-30 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля ЗГТ «Базарна» по проспекту Соборному в місті Запоріжжя, помітив на землі 1 полімерний згорток, та відкривши який зрозумів, що в зазначеному згортку знаходиться наркотичний засіб метадон. Після цього ОСОБА_3 поклав вищевказаний полімерний згорток до своєї сумки, та став незаконно зберігати при собі, зрозумівши, що дана речовина є наркотичним засобом метадон, обіг якої заборонений.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів для особистого вживання, без мети збуту, діючи умисно, всупереч ст.ст. 13, 14 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» №863 від 08.07.1999 року (зі змінами), а також ст. 2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» №62/95-ВСР від 15.02.1995 року (зі змінами), продовжив пересування пішим ходом по пр. Соборному у м. Запоріжжя.
Після цього ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, тримав його безпосередньо при собі до того часу, як 15.09.2020 року приблизно о 19-04 години, біля буд. 23 по пр. Соборному у м. Запоріжжі, вищевказаний полімерний згорток, в якому міститься кристалічна речовина білого кольору, було виявлено та вилучено працівниками поліції в ході огляду місця події.
Згідно висновку експерта : «В кристалічній речовині білого кольору масою 0,21183 виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, маса якого склала 0,05927 г. в перерахунку на основу, який ОСОБА_3 незаконно зберігав при собі, без мети збуту».
Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , встановлено, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме в незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта без його участі у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд, відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, всі обставини по справі в їх сукупності, а також особу обвинуваченого, його вік і стан здоров`я, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 в силу ст. 89 КК України не судимий, вчинив кримінальний проступок, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має місце реєстрації, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного джерела доходу, перебуває на обліку у лікаря нарколога із діагнозом "епізодичне вживання канабіноїдів, метадону", не має негативних характеристик, є інвалідом третьої групи (посвідчення НОМЕР_1 ).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.
Санкцією частини першої ст. 309 КК України передбачений широкий перелік покарань, які можуть бути призначені судом. Суд приходить до висновку, що застосування покарання у вигляді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи. Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі. Зважаючи на характер вчиненого кримінального правопорушення, характеристики обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити мінімальний розмір покарання у вигляді обмеження волі, передбачений загальною частиною КК України.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.
Враховуючи наведені вище обставини, той факт що обвинувачений має соціальні зв`язки, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.ст.75,76 КК України. Разом із тим, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, вважає, що строк випробування може бути мінімальним.
Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню була проведена судово-хімічна експертиза, висновок № 7-2711 від 15.10.2020 року, то процесуальні витрати в силу ст. 124 КПК України в сумі 817 грн. 25 коп. на залучення експерта, підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_3
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
- кристалічну речовину білого кольору, маса якої складає 0,20188 г., що містить у своєму складі сильнодіючий лікарський засіб, міжнародна та незапатентована назва якого дифенгідрамін та наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - метадон, які упокавані до спец пакету, переданий на відповідальне зберігання до камери схову Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області - знищити.
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) гривень 25 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його отримання.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Суддя ОСОБА_1