Провадження №1-кс/331/1615/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001302 від 09 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001302 від 09 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, про накладення арешту на майно, вилучене 08 серпня 2020 року під час проведення огляду місця події навпроти будинку №58 по вулиці Фортечній у м. Запоріжжі з автомобіля марки «Міцубіші Аутлендер» д.р.н. НОМЕР_1 . Просить накласти арешт на вилучені з дверної карти (полиці) правої передньої двері автомобілю у кількості 9 шт. речі схожі на гроші НБУ номіналом 200 грн., загальна сума 1800 грн. 00 коп., купюри №КН1591268, ХЄ8751226, СБ7250519, УС9885617, УИ5787651, УГ4508289, ХА8481793 УХ4486759, УМ5282971, а також змив з долоней обох рук та контроль до них на марлевий тампон дистильованою водою, які добровільно надав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . До клопотання доданий витяг з ЄРДР, та деякі копії матеріалів досудового розслідування.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Також, відповідно до норми ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що клопотання про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому підлягає поверненню слідчому для усунення недоліків.

Обґрунтовуючи наявність законної мети для проведення арешту майна, слідчий посилається необхідність збереження речових доказів, що були вилучені під час обшуку. Однак, до клопотання не додано жодних процесуальних документів, які б свідчили про проведення обшуку у даному кримінальному провадженні. Також до клопотання не додано будь-яких доказів та слідчим не обґрунтовано, ким можуть бути приховані, зіпсовані, знищенні, перетворені чи відчужені речі, які зазначені у клопотанні.

Більш того, в порушення вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, слідчим взагалі не зазначено кому на праві володіння, користування чи розпорядження належать речі, на які слідчий просить накласти арешт. Вказані недоліки клопотання роблять неможливим виконання судом своїх обов`язків щодо виклику у судове засідання власника майна, що передбачені ч. 1 ст. 172 КПК України.

Таким чином, не зазначення у клопотанні володільця майна, на яке слідчий просить накласти арешт нівелює саму суть інституту такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Для усунення вказаних недоліків, особі яка звертається із клопотанням до слідчого судді необхідного додатково обґрунтувати підстави для застосування арешту майна, а саме, обґрунтування наявності ризику приховування, зіпсування, знищення, перетворення чи відчуження речей зазначених у клопотанні; а також вказати у клопотанні та надати докази на підтвердження того, хто є володільцем, користувачем чи особою яка розпоряджається речами, на які просить накласти арешт.

Також, суд звертає увагу слідчого на наступні приписи кримінального процесуального законодавства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Тому, з урахуванням положень ст. 64-2 КПК України у разі накладення арешту на майно третьої особи у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, то з таким клопотання про накладення арешту може звернутись лише прокурор, а не слідчий.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 171, 172 КПК України, клопотання слід повернути.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 170-172 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Клопотання слідчого СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001302 від 09 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - повернути слідчому СВ Олександрівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_2 , встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1