Ухвала

Іменем України
20 липня 2020 року

м. Київ
справа №757/22567/20-к
провадження № 51- 3330 впс 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 про направлення матеріалів справи (№757/22567/20-к) з Апеляційної палатиВищого антикорупційного суду до іншого суду,

встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) надійшло клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 про направлення матеріалів кримінального провадження (№757/22567/20-к) з Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду до іншого суду.
Клопотання мотивовано тим, що апеляційні скарги заступника Керівника Юридичного управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 та Першого заступника керівника Спецалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 є необґрунтованими, оскільки на думку захисника, ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року не підлягає оскарженню відповідно до ст. 309 КПК України. Зазначає, що НАБУ та САП не є суб`єктами оскарження вказаного судового рішення, оскільки не є учасниками цього провадження. Вважає, що зазначені апеляційні скарги було подано поза межами строку на апеляційне оскарження.

Враховуючи викладене, посилаючись на абз. 1 ч. 3 ст. 34 КПК України, захисник просить Суд задовольнити його клопотання, витребувати матеріали справи (№757/22567/20-к) з Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, закрити провадження за апеляційними скаргами НАБУ та САП на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року.
Заслухавши доповідача, захисників, які підтримали клопотання та просили його задовольнити, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.

Частиною 1 ст. 34 КПК визначений вичерпний перелік підстав для передачі кримінального провадження на розгляд іншого суду, а саме: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд, або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
При цьому, абз. 6 ч. 1 цієї ж статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).
Вказаний перелік підстав для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Жодної із вищенаведених підстав з долученням відповідних підтверджуючих документів для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого клопотання захисника, не містить.
Так, з клопотання захисника та наданих ним матеріалів вбачається, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05 червня 2020 року задоволено скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 на бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання по процесуальним рішенням кримінальному провадженні № 0001664 від 08 жовтня 2016 року. Визнано протиправною бездіяльність Генерального прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання про скасування постанови Першого заступника Генерального прокурора від 18 вересня 2019 року про скасування постанови від 09 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001664 від 08 жовтня 2016 року. Зобов`язано Генерального прокурора розглянути клопотання про скасування постанови Першого заступника Генерального прокурора від 18 вересня 2019 року про скасування постанови від 09 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001664 від 08 жовтня 2016 року та за результатами розгляду скасувати постанову Першого заступника Генерального прокурора про скасування постанови від 09 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001664 від 08 жовтня 2016 року.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, заступник Керівника Юридичного управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 та Перший заступник керівника Спецалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 подали апеляційні скарги до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, розгляд яких, згідно відповіді на електронний запит, що надійшов на електронну адресу Верховного Суду, призначено на 20 липня 2020 року о 14:00 годині.

Водночас, відповідно до змісту вказаного клопотання, поданого в порядку, передбаченому ст. 34 КПК України, захисник ОСОБА_8 фактично заперечує законність вищевказаних дій заступника Керівника Юридичного управління Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_10 та Першого заступника керівника Спецалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора України ОСОБА_11 , які не можуть бути предметом перевірки Суду в порядку ст. 34 КПК України. Крім того, відповідно до положень КПК України, Суд, не наділений повноваженнями приймати рішення замість судів першої та апеляційної інстанцій. Крім цього, прохальна частина клопотання захисника ОСОБА_8 не містить вимог, щодо передачі вказаного кримінального провадження до іншого суду.
Таким чином, викладені в клопотанні захисника доводи, якими він обґрунтовує необхідність зміни підсудності кримінального провадження, не є підставами у розумінні ст. 34 КПКУкраїни для передачі кримінального провадження з одного суду до іншого.

У зв`язку з цим клопотання про необхідність направлення цього кримінального провадження з одного суду до іншого є необґрунтованими, а тому підстав для його задоволення немає.
На підставі викладеного, керуючись статтею 34 КПК України, Суд
постановив:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_9 про направлення матеріалів справи (№757/22567/20 - к) з Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду до іншого суду відмовити.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3