Справа №361/1204/19
Провадження №1-кп/359/287/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
27 серпня 2020 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

під час судового розгляду з технічною фіксацією кримінального провадження №00003380, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2018 року, що надійшло до суду за підсудністю з Київського апеляційного суду, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, з вищою освітою,зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України, -

розглянувши в порядку ст.ст. 331, 350 КПК України клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового арешту, -

в с т а н о в и в :
На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153 КК України.
Під час судового засідання, яке було призначено на 27.08.2020 року, прокурором було заявлено та долучено до матеріалів справи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України, на момент розгляду даного питання в суді не припинили існувати, а інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його процесуальну поведінку.
Захисники обвинуваченого просили суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зважаючи на те, що останнім не доведено про існування ризиків, визначені ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим просили змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений заперечив щодо продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на відсутність підстав для подальшого його утримання в умовах слідчого ізолятору та просив задовольнити клопотання захисників.
Заслухавши думку сторін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Заслухавши пояснення сторін провадження, ознайомившись з матеріалами клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, матеріалами клопотання захисників обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та кримінального провадження в обсязі, необхідному для розгляду заявлених клопотань, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
З урахуванням вимог ч.1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Згідно з ч. 1 ст. 183 цього ж Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам переховування від суду та (або) перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
При вирішенні питання щодо зміни чи продовження дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та/або реєстрації, міцність соціальних зв`язків, наявність та/або відсутність судимостей.
Обираючи відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як роз`яснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №511-550/0/4-13 від 4 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», при вирішенні питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою судам належить враховувати тяжкість покарання, що загрожує їм, та наявність або відсутність у них постійного місця проживання тощо.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину ч. 2 ст. 153 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 7 років та особливо тяжкого злочину за ч. 3 ст. 152 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Враховуючи дану обставину, під тяжкістю покарання яке загрожує обвинувачуваному, наявність ризиків, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, він може переховуватись від судового слідства, у зв`язку з чим під час судового розгляду даного кримінального провадження згідно ухвали суду від 10.03.2020 року обвинуваченому продовжено дію найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08.05.2020 року включно.
В п. 1 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначено, що при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною захисту та стороною, яка підтримує державне обвинувачення, суд приходить до переконання, що для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, ступінь ризиків, які були встановлені судом, не змінилася, і продовжує існувати станом на 27.08.2020 року.
Тому, враховуючи, що запобігання наведених ризиків становить суспільний інтерес, який полягає в забезпеченні правопорядку та відправлення кримінального судочинства, цей інтерес має превалююче значення над принципом поваги до свободи особистості та виправдовує обраний йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний час, на думку суду, не зможе запобігти зазначеним ризикам.
При цьому, суд враховує, що дійсно існують на даний час умови карантинних заходів, запроваджених в Україні згідно постанови КМ України, та відповідні рекомендації щодо звільнення обвинувачених осіб з-під варти та обрання інших менш суворих запобіжних заходів. Однак судом не встановлено таких підстав для застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , зважаючи на відсутність офіційних підтверджених випадків зараження вірусом в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» та вжиття судом заходів забезпечення умов здійснення судочинства при розгляду справ в суді.
В той же час, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід з урахуванням його тривалості на даний час не виходить за межі розумного строку, відповідає обвинуваченню, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню обвинуваченого від суду, оскільки ризики щодо цього є дійсними та триваючими.
Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, та не виключається можливість ухилення від відповідальності, та неявки до суду, а запобігти указаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу не можливо, зокрема і цілодобового домашнього арешту, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, в той час як клопотання захисників обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме цілодобовий домашній арешт, - слід залишити без задоволення.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 331, 350, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання від 27.08.2020 року захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та окремо поданого клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді цілодобового арешту, - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Продовжити утримувати обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовах Держаної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, до 24.00 год. 26.10.2020 року.

Ухвала суду про продовження дії запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з моменту проголошення ухвали суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 03.09.2020 року.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3