ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
27 січня 2021 року м. Полтава
Я, суддя Полтавського апеляційного суду ОСОБА_2 за результатами апеляційного розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 4 грудня 2020 року, висловлюю окрему думку.
Вказаною ухвалою слідчого судді, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій прохав ухвалу слідчого судді скасувати та направити матеріали в Октябрський районний суд на повторний розгляд іншим складом суду.
27.01.2021 колегією суддів Полтавського апеляційного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 4 грудня 2020 року, - скасовано та постановлено нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_3 ,- задоволено та зобов`язано уповноважену особу СВ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві внести до ЄРДР відповідні данні про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 4.11.2020
Вважаю, що рішення колегії суддів апеляційного суду є помилковим і суперечить положенням кримінального процесуального закону.
В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що у заяві ОСОБА_3 від 4 листопада 2020 року викладена власна суб`єктивна оцінка дій посадових осіб правоохоронних органів під час здійснення ними своїх повноважень як протиправних, пов`язана з довільним тлумаченням норм кримінального процесуального законодавства, і не підтверджена достатніми об`єктивними даними, а доводи заявника ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої протиправності дій, а тому не відповідають вимогамст.214 КПК України.
Вважаю, що вказане рішення є законним та обґрунтованим з наступних підстав.
Пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України встановлено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена, в тому числі, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Тобто, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06 квітня 2016 №139). Згідно з п.1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4,5 ч.5 ст. 214 КПК України.
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Згідно ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Згідно ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.
При цьому, основним критерієм, що дає змогу вважати заяву про злочин такою, що підлягає внесенню до ЄРДР, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Крім того, основним елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень.
Однак, заявником ОСОБА_3 в поданій заяві не міститься даних, які б свідчили про вчинення злочину.
В свою чергу, твердження заяви ОСОБА_3 зводяться до непогодження із процесуальними діями та рішеннями слідчих ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, що також не являється підставою для внесення відомостей до ЄРДР, а підлягає оскарженню у порядку, визначеному нормами КПК України.
Таким чином, доводи ОСОБА_3 викладені у заяві про кримінальне правопорушення від 4.11.2020 ґрунтуються лише на припущеннях щодо можливої наявності складу кримінального правопорушення, а тому не відповідають вимогам ст.214 КПК України.
Отже, на мою думку, істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнули б за собою скасування судового рішення, слідчим суддею допущено не було.
Ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування немає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду ОСОБА_2