ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/4148/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , розглянувши заяву слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_2 про самовідвід від участі у розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління НП України в місті Києві про закриття кримінального провадження від 22 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебуває зазначена скарга.

11 грудня 2020 року надійшла заява слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_2 про самовідвід від участі у розгляду вказаної скарги. В обґрунтування слідчий суддя заяви зазначає, що протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2020 року дане провадження було передано судді ОСОБА_4 на підставі відсторонення від займаної посади судді ОСОБА_5 (а.с. 18). На аркуші справи № 25 міститься довідка секретаря судового засідання ОСОБА_6 про перебування судді ОСОБА_4 на лікарняному. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2020 року дане провадження було передано судді ОСОБА_2 на підставі перебування судді ОСОБА_4 на лікарняному (а. с.26). На підставі вказаного, слідчим суддею ОСОБА_2 23 листопада 2020 року було заявлено самовідвід (а. с. 27 - 27 ), розгляд якого був визначений судді ОСОБА_7 протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 листопада 2020 року (а. с. 29). Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні заяви слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_2 про самовідвід від участі у даній справі (а. с. 30 - 31), оскільки в даній ухвалі суддя ОСОБА_7 "перекрутила та невірно розтлумачила на свій власний розсуд п.19, розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду", вважаючи вмотивоване розпорядження керівника апарату суду це є протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2020 року, тому суддя ОСОБА_2 повторно заявив собі самовідвід, виклавши його у заяві від 27 листопада 2020 року (а. с. 33 - 34).

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_8 було відмовлено у задоволенні заяви слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_2 про самовідвід від участі у даній справі (а. с. 39 - 40). Даний процесуальний документ ґрунтувався на запиті судді ОСОБА_8 до виконуючого обов`язки керівника апарату Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_9 (а. с. 36) та отримання відповіді (а. с. 37) з копією розпорядження № 44 від 20 листопада 2020 року щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи ( а. с. 38 ).

02 грудня 2020 року слідчим суддею ОСОБА_2 втретє заявлено самовідвід від участі у розгляді справи № 753 / 17970 / 20, у якому вказано на порушення вимог п. 5, ч. 1, ст. 75 КПК України та ч. 3, ст. 81 КПК України слідчим суддею ОСОБА_8 , яка при розгляді заяви про самовідвід вчинила дію, непередбачену законом, не надала оцінку обставині передачі справи судді ОСОБА_2 на момент 20 листопада 2020 року згідно матеріалів справи, відтак не може розглядати дану справу і підлягає самовідводу.

03 грудня 2020 року суддею ОСОБА_7 заявлено самовідвід, оскільки постановлено ухвалу про відмову в задоволенні заяви судді ОСОБА_2 від участі у розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління НП України в місті Києві про закриття кримінального провадження від 22 листопада 2019 року та вже сформовано позицію щодо заявленого самовідводу суддею ОСОБА_2 .

Ухвалою слідчого судді ОСОБА_10 від 04 грудня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви про самовідвід слідчому судді ОСОБА_7 .

11 грудня 2020 року слідчим суддею ОСОБА_2 вчетверте подано заяву про самовід.

В судове засідання слідчий суддя, скаржник не з"явились, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Вивчивши заяву про самовідвід слідчого судді, визначені ним підстави для самовідводу, а також матеріали скарги, правових підстав для відводу такого судді не вбачається.

Так, відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Суддя місцевого суду здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом, а також інші повноваження, визначені законом (ст. 23 Закону України «Про судоустрій та статус суддів»).
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі, гарантоване статтею 6 § 1 право на справедливий судовий розгляд вимагає, аби будь - яка справа розглядалась встановленим законом «незалежним і безстороннім судом». Між поняттями незалежності і об`єктивної безсторонності існує тісний зв`язок. Тому питання їх дотримання Суд часто розглядає сукупно (Findlay проти Сполученого Королівства, § 73).

Стаття 6 § 1 вимагає, аби кожен суд, до якого вона застосовується, був «безстороннім». Зазвичай безсторонність визначається як відсутність упередження або наперед складеної думки і може оцінюватись у різний спосіб ( Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 118; Micallef проти Мальти [ВП], § 93 ).

У рамках суб`єктивного підходу Суд завжди вважав, що особиста неупередженість судді є презумпцією, доки не буде доведено протилежне ( Kyprianou проти Кіпру [ВП], § 119; Hauschildt проти Данії, § 47).

Для того, щоб вирішити, чи у даній справі є правомірні підстави сумніватись в неупередженості судді, слід взяти до уваги думку скаржника, якій, проте, не можна надавати вирішальної ролі. Визначальною є потреба встановити, чи його оцінка може вважатись об`єктивно виправданою (Ferrantelli і Santangelo проти Італії, § 58; Padovani проти Італії, § 27).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі № 5 - 15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року у справі № 5 - 15п12 ).

Відповідно до пункту 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Положенням ст. 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, на яку посилається слідчий суддя у заяві про самовідвід, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Проте, такий суддя не навів жодної обґрунтованої обставини, передбаченої Кримінально - процесуальним законом для його відводу.

Положенням ст. 75 КПК України визначені обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні.

Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень.

Відповідно до п. п. 1 п. 19 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, повторний автоматизований розподіл судової справи може проводитись модулем автоматизованого розподілу в порядку, визначеному в пункті 6 цього Розділу в наступних випадках: коли суддя (якщо справа розглядається одноособово ) або суддя-доповідач зі складу колегії (якщо справа розглядається колегіально ) не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти календарних днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені процесуальним законом - на підставі вмотивованого розпорядження керівника апарату (секретаріату), підписаного у відповідності до його посадових обов`язків.

Відповідно, дійсних обставин щодо особистої зацікавленості або упередженості слідчого судді при розгляді зазначеної скарги, заява про самовідвід не містить.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що подання заяви про самовідвід повинно містити обставини, які б поза розумним сумнівом могли б свідчити про наявність підстав для відводу судді, однак слідчим суддею такі підстави у заяві не наведено.

Враховуючи, те що підстав для відводу судді, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, у заяві про самовідвід не наведено, таких підстав не встановлено і під час розгляду заяви судді про самовідвід, тому слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні такої заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, з урахуванням ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 04 листопада 1950 року, Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_2 про самовідвід від участі у розгляду скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління НП України в місті Києві про закриття кримінального провадження від 22 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: