Справа № 761/365/21
Провадження № 1-кс/761/1105/2021
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2021 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду міста Києва звернувся прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_2 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2021 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187 КК України.

21.01.2021 прокурор звернувся до суду з заявою, в якій просив залишити без розгляду його клопотання про арешт майна.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також враховуючи позицію прокурора у кримінальному провадженні №0000054 від 07.01.2021, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до положення ст. 131 КПК України одним із заходів кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення його дієвості, є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 6 ст. 9 КПК України встановлено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, зокрема принцип диспозитивності.

У свою чергу, згідно зі ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. При цьому, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, з огляду на те, що прокурором подано до суду заяву, в якій він просив повернути клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, слідчий суддя, виходячи з того, що він наділений процесуальними повноваженнями вирішувати виключно ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, приходить до висновку про необхідність повернення такого клопотання.

Керуючись статтями 2, 7, 131, 170, 309, 372, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні № 0000054, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.01.2021 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України про арешт майна повернути особі, яка його подала.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1