ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1-6/11Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/211/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючої - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

в режимі відеоконференції засудженого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року, -

Встановила:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від подальшого відбування покарання у виді довічного позбавлення волі або заміну цього покарання на більш м`яке.

В апеляційній скарзі засуджений просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити вказане клопотання про звільнення його від відбування покарання достроково або замінити покарання на більш м`яке.

Вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим та таким, що грубо порушує норми чинного законодавства і призводить до порушення прав засудженого.

Свої доводи мотивує тим, що суд виніс ухвалу без з`ясування усіх обставин справи та дослідження доказів, а також без врахування практики ЄСПЛ, зокрема рішення Європейського суду з прав людини від 09 липня 2013 року у справі «Пєтухов проти України №2».

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого та його захисника, що просять задовольнити апеляційну скаргу, з мотивів викладених у ній, думку прокурора, що вважає ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі або заміну покарання на більш м`яке.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_7 засуджений вироком апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року за п.п. 1, 4, 6, 12 ст. 115, ч. 3,4 ст. 187, ч. 3 ст.185, 70, 71 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого Спеціалізованого суду України від 08.12.2011 року вирок апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року залишено без змін. Строк відбування покарання згідно вироку апеляційного суду Закарпатської області від 18.03.2011 року рахується з 23.12.2008 року і на час звернення до суду першої інстанції складав 11 років 4 місяці 15 днів.

У відповідності до ст.152 КВК України підставами звільнення від відбування покарання є: відбуття строку покарання, призначеного вироком суду; закон України про амністію; акт про помилування; скасування вироку суду і закриття кримінального провадження; закінчення строків давності виконання обвинувального вироку; умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; хвороба; інші підстави, передбачені законом.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частина 2 ст.87 КК України передбачає, що актом про помилування може бути здійснена заміна засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше двадцяти п`яти років.

При цьому, помилування здійснюється Президентом України стосовно індивідуально визначеної особи, що передбачено ч.1 ст.87 КК України.

Згідно матеріалів справи, акт про помилування Президентом України до ОСОБА_7 не застосовувався.

За таких обставин, відповідно до змісту вказаних правових норм, суд не вправі здійснити заміну засудженому призначеного судом покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк та в подальшому звільнити від відбування покарання у зв`язку з його відбуттям, про що ставить питання в апеляції засуджений.

Посилання засудженого на порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яке розтлумачене в рішенні Європейського суду з прав людини від 09 липня 2013 року у справі «Вінтер та інші проти Сполученого Королівства Великобританії» в частині необхідності з боку держави передбачення можливості та механізму умовно - дострокового звільнення засудженого до довічного позбавлення волі, є недоцільним, оскільки в такому випадку на виконання рішення ЄС держава повинна внести зміни до законодавства, а відтак, до прийняття відповідного Закону, вирішення судом порушеного в клопотанні засудженого ОСОБА_7 питання законодавчо не передбачено.

Колегія суддів також приходить до висновку, про те, що суд першої інстанції на підставі належно досліджених матеріалів справи, обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про звільнення від відбування покарання у виді довічного позбавлення волі засудженого ОСОБА_7 .

Таким чином, жодних істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, які перешкодили чи могли б перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, в зв`язку з чим апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.

На підставі наведенного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців.

Головуючий

Судді