Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 липня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000728 від 05 липня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, ?
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 травня 2020 року клопотання прокурора задоволено. Продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, до 03 липня 2020 року з визначенням застави у сумі 57630 грн. та покладенням відповідних обов`язків на обвинуваченого, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.
Вказана ухвала суду оскаржена в апеляційному порядку захисником ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 .
З матеріалів провадження вбачається, що на розгляді у Володимир-Волинському міському суді Волинської області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР № 0000728 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.125,ч.2 ст.185,ч.2 ст.186, ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст. 15,ч.2 ст. 185 КК України,
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказує, що висновки суду першої інстанції щодо продовження ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу є явно недостатніми для продовження тримання обвинуваченого під вартою, вони не відповідають ні матеріалам провадження, ні прецедентній практиці ЄСПЛ.
Зазначає, що покликання суду на те, що обвинувачений ніде не працює не є доказом того, що він схилиться до вчинення нових злочинів, так само як і сама по собі відсутність постійного місця проживання, не є доказом, що він зникне, крім того, ОСОБА_5 працював за кордоном.
На думку захисника, те, що обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину також не може бути ризиком, оскільки він відбув покарання 2 роки 6 місяців позбавлення волі. Тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину не може бути безумовною підставою для продовження тримання під вартою останнього.
Вказує, що перебуваючи під вартою, стан здоров`я обвинуваченого значно погіршився, оскільки він має захворювання клінічної стадії III В20.І, гепатиту С, а в умовах ізоляції неможливо пройти курс лікування.
Просить скасувати ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 травня 2020 року та застосувати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд при прийнятті рішення про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 врахував дані вимоги та прийшов до вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, обґрунтовано пославшись на те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та такі не зменшились, з врахуванням тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, та даних про особу обвинуваченого, який не працює, не має постійного джерела доходу, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину та знову обвинувачується у вчиненні умисних корисливих злочинів і злочину проти життя та здоров`я особи, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому обґрунтовано продовжив останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою, як вбачається з клопотання прокурора, стали достатні підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі може ухилятися від суду, так як соціальні зв`язки не є достатніми для його утримання за місцем проживання, офіційного місця роботи не має, здійснювати тиск на свідків, вчиняти інші злочини, оскільки був судимий (судимість не погашено та не знято у встановленому законом порядку), на шлях виправлення не став та продовжував вчиняти злочини, перешкоджати встановленню істини у справі з метою затягування судового розгляду.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду, що з моменту обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу та до моменту вирішення даного клопотання прокурора, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
З огляду на викладене, даних, які б перешкоджали утриманню ОСОБА_5 під вартою, та, які б вказували на неможливість продовження застосування до обвинуваченого вказаного запобіжного заходу, не встановлено. Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_5 оскаржуваною ухвалою закінчився 03 липня 2020 року і станом на час її перегляду вже знову продовжено обвинуваченому строк тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні доводи сторони захисту про необхідність зміни обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт.
Більш того, стороною захисту не наведено, як змінилися обставини, які були взяті до уваги при обранні запобіжного заходу та які нові обставини виникли після такого рішення, що вказували б на можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Суд апеляційної інстанції враховує, що при вирішенні питання про необхідність тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно враховувати наявність конкретного суспільного інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості з метою забезпечення конституційних засад спрямованих на захист найвищих соціальних цінностей в Україні, а саме прав людини і основоположних свобод та здоров`я людини, яка визнається в Україні найвищою соціальною цінністю згідно з ст. 3 Конституції України.

Доказів на спростування висновків суду захисником та обвинуваченим не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду є законною й обґрунтованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 05 травня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3