Справа № 164/1863/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 лютого 2021 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації державної установи

„Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі клопотання державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 про приведення вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року, який пом`якшує призначене покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Державна установа „Маневицька виправна колонія № 42 звернулася до Маневицького районного суду Волинської області з клопотанням про приведення вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_5 у відповідність до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року, який пом`якшує призначене покарання. Свої вимоги обґрунтували тим, що засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі в державній установі „Маневицька виправна колонія № 42 згідно вироку Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік позбавлення волі. 1 липня 2020 року набрав чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який пом`якшує призначене засудженому покарання. Посилаючись на зазначені обставини, просили привести вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року у відповідність до чинного законодавства.

Представник державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі, просив привести вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року у відповідність до чинного законодавства.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 підтримав у повному обсязі, просив привести вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року у відповідність до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення представника адміністрації установи, засудженого, висновок прокурора, яка з клопотанням погодилася, проаналізувавши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 про приведення вироку у відповідність до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно з санкцією ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції на час вчинення діяння) було передбачено покарання у виді штрафу від п?ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Відповідно до Закону України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 1 липня 2020 року, внесено зміни в Кримінальний кодекс України та встановлено нову класифікацію кримінальних правопорушень. Так, згідно ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов?язане з позбавленням волі. Вказаним Законом внесено зміни до ч. 1 ст. 309 КК України, згідно з якими за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років, або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Тобто, з 1 липня 2020 року у зв?язку з набранням чинності Законом № 2617-VIII кримінальне правопорушення, за вчинення якого був засуджений ОСОБА_5 вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року, визначено як кримінальний проступок, санкція ч. 1 ст. 309 КК України не передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м?який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відносно засудженого ОСОБА_5 підлягають застосуванню положення ч. 1 ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом?якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом?якшенню до покарання у виді обмеження волі з перерахуванням відбутого засудженим покарання у співвідношенні один день позбавлення волі за два дні обмеження волі, як це передбачено ч. 1 ст. 72 КК України.

При визначенні терміну покарання суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, а призначення покарання більшого, ніж 2 роки обмеження волі, погіршить становище засудженого, порушуватиме принципи дії кримінального закону в часі, закріплені у ст.ст. 4, 5 КК України.

При здійсненні перерахунку строку покарання суд враховує, що відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 5 КК України погіршення становища засудженого не допускається, закон про кримінальну відповідальність має зворотну дію лише в тій частині, що пом?якшує кримінальну відповідальність.

Суд вважає, що продовження існування невідбутого покарання у разі прийняття нового закону, яким це покарання усувається або пом?якшується, є порушенням конституційних прав особи, визначених у ст. 58 Конституції України, тобто закон, який перестав існувати в часі не може застосуватися до особи.

Враховуючи вищевикладене, клопотання державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 слід задовольнити, призначене засудженому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді обмеження волі з перерахуванням згідно ч. 1 ст. 72 КК України відбутого ним покарання у співвідношенні один день позбавлення волі за два дні обмеження волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 КВК України з урахуванням особи та інших обставин кримінального провадження суд може направити засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання у порядку, встановленому для осіб, засуджених до позбавлення волі. У цьому випадку засуджений звільняється з-під варти при прибутті до місця відбування покарання.

Згідно ст. 58 КВК України строк покарання обчислюється з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі. У строк покарання за правилами, передбаченими у статті 72 КК України, зараховується час попереднього ув`язнення під вартою, а також час слідування під вартою до виправного центру.

Керуючись ст.ст.110, 369-372, 395, 532, 537, 539 КПК України, ст.ст. 4, 5, 72, 74, 309 КК України, ст. 58 Конституції України, ст.ст. 57, 58 КВК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання державної установи „Маневицька виправна колонія № 42 задовольнити.

Вирок Берегівського районного суду Закарпатської області від 29 січня 2020 року відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , привести у відповідність до Кримінального кодексу України з урахуванням змін, внесених Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень від 22 листопада 2018 року .

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

Зарахувати засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання термін відбутого ним покарання у виді позбавлення волі з моменту затримання - 30 березня 2020 року по дату набрання ухвалою законної сили з розрахунку один день позбавлення волі за два дні обмеження волі відповідно до пп. „б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України.

Копію ухвали направити у державну установу „Маневицька виправна колонія № 42 для виконання та засудженому для відому.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя районного суду ОСОБА_1