УХВАЛА
01 вересня 2020 року

м. Київ
справа № 444/461/20

провадження № 51-3556ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 ,
встановив:
Так, ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою, у якій просив розглянути його справу, не зазначив у касаційній скарзі, які рішення оскаржує, не обґрунтував, які конкретні порушення допущено судами під час постановлення судових рішень, а лише послався на незаконні дії слідчого та вказав про невиконання рішення Львівського апеляційного суду.
Верховний Суд ухвалою від 30 липня 2020 року залишив без руху касаційну скаргу ОСОБА_4 , через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, і надав строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також скаржнику було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.

У межах встановленого судом строку ОСОБА_4 надіслав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу, в якій просить повернути йому поля і постановити справедливе рішення.
Однак вказаних в ухвалі Верховного Суду від 30 липня 2020 року недоліків скаржник так і не усунув.
Насамперед суд касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак всупереч зазначеним вимогам закону касаційна скарга адресована Верховному Суду України.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції;

Однак зазначені вимоги закону ОСОБА_4 не виконані. У касаційній скарзі не зазначені судові рішення, що оскаржуються, не обґрунтовано в чому полягає їх незаконність.
Крім того, у касаційній скарзі скаржника відсутня вимога до Верховного Суду, яка повинна узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.
Зокрема, цією нормою визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Також скаржником не виконано вимоги ч. 5 ст. 427 КПК, якими передбачено, що до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Відсутність копій судових рішень позбавляє суд касаційної інстанції можливості вирішити питання чи є оскаржувані судові рішення предметом розгляду суду касаційної інстанції, чи належною особою подано касаційну скаргу, та чи в межах визначеного законом строку на касаційне оскарження.
Верховний Суд повторно зазначає, що недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3