1Справа № 335/7737/20 1-кп/335/823/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
представників потерпілого ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження з обвинувальним актом щодо ОСОБА_9 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Ухвалою суду від 17.09.2020 року, обвинуваченому ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 15.11.2020 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого такого заходу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Під час здійснення судового провадження судом присяжних питання, передбачене цією частиною вирішує головуючий.
В той же час, суддя ОСОБА_11 , який є членом колегії суддів у цьому кримінальному провадженні, станом на даний час перебуває на лікарняному, що унеможливлює вирішення ним питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, строк дії якого закінчується 15.11.2020 року
У відповідності до п. 20-5 розділу 6 «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення зміни до пункту 20-5 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України щодо особливостей судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні та розгляду окремих питань під час судового провадження на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.
Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із посиланням на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також представники потерпілого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора та просили продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_10 просила змінити щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який виконувати за адресою: АДРЕСА_1 із покладанням обов`язків, передбачених п. 9 ч. 5 ст. 194 КПК України. Ризики, вказані стороною обвинувачення адвокат вважає не доведеними та не підтвердженими належними доказами
Обвинувачений підтримав думку свого захисника.
Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід продовжити виходячи з наступного.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
П. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
В ухвалі Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.09.2020 року зазначено обставини, які послужили підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою. При цьому, судом враховано дані, що характеризують особу ОСОБА_9 , його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, відсутність міцності соціальних зв`язків.
Суд також враховує, що в провадженні Дніпровського відділу поліції перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 , в рамках якого йому 28.08.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 345 КК України та по якому його оголошено у розшук, на даний час ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисних особливих тяжких злочинів, в тому числі внаслідок якого заподіяно смерть людини та за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати, зокрема, щодо можливості переховування обвинуваченого від суду, незаконно впливати на свідків, які ще не допитані в цьому ж кримінальному провадженні, або вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, суд, оцінюючи в сукупності всі наведені вище обставини, враховуючи характеризуючі особу обвинуваченого дані, зважаючи, що інкриміновані обвинуваченому злочини, було вчинено із застосуванням насильства та наслідком його стала в тому числі загибель людини, а відтак при зміні запобіжного заходу він може переховуватися від суду або вчинити нові злочини, чи впливати на свідків, які ще не допитані в ході судового розгляду, а це може значно ускладнити розгляд справи по суті. Окрім того, суд вважає, що будь-який інший запобіжний захід не зможе на даному етапі судового розгляду в повній мірі нівелювати наявні ризики, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження в суді.
Наведені вище дані у своїй сукупності підтверджують наявність ризиків і є достатніми підставами вважати про можливість обвинуваченого ухилятись від суду і, незаконно впливати на учасників провадження.
Доводи захисту самі по собі не дають достатніх підстав суду для застосування обвинуваченому іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, і є недостатніми для гарантування належної поведінки обвинуваченого та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.
Суд враховує в сукупності всі наявні обставини даної справи і зважає не лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумпцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення.
Підсумовуючи все вищенаведене, суд констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому, або які більше не виправдовують таке тримання обвинуваченого під вартою стороною захисту не наведено і судом, в процесі судового розгляду, не встановлено.
Окрім цього, у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини. А тому, враховуючи вищевикладене, обставини справи, особу обвинуваченого, який на даний час знову обвинувачується у вчиненні злочинів, в тому числі що спричинив загибель людини, суд приходить до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.
У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою слід продовжити, оскільки він є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - тримання під вартою продовжити до 08.01.2021 року включно.
В задоволенні клопотання адвокат ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний уд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1