ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7114/20
провадження № 1-кп/753/682/21
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" січня 2021 р. м.Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000589 від 29.01.2020 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, цигана, громадянина України, без освіти, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , увійшовши в злочинну змову разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, визначивши вчинення корисливих злочинів, як основне джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, з метою особистого збагачення вирішили вчинити таємне викрадення чужого майна.
Так, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 28.01.2020 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, знаходячись в приміщенні магазину «Епіцентр», що розташований за адресою: м. Київ, пр- т. Григоренка, 40 де здійснює свою господарську діяльність товариство з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» , маючи на меті злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 разом особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження того ж дня, приблизно о 20 годині 25 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу вказаного магазину, діючи умисно, з корисливих мотивів, переконавшись та вважаючи, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом вільного доступу взяли з полиць чуже майно, яке належить ТОВ «Епіцентр К», а саме: арт.80868322 штани футб.дит.р.М.чорн А00747-010, вартістю 744 грн. 00 коп. (без ПДВ); арт. 80868312 джемпер футб.дит.р.ХL, чорн., А00742-010, вартістю 819 грн. 00 коп. (без ПДВ), після чого, з метою подальшого таємного викрадення, зняли кліпсу з товару, та згідно розподілених ролей особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, сховала даний товар собі під одяг.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, утримуючи при собі вказаний товар, пройшли повз касову зону, де не розрахувавшись за вказаний товар, направились до виходу з приміщення ТОВ «Епіцентр К», тим самим виконали усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були викриті та зупинені працівниками охорони вказаного магазину разом з наявним майном при особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, яке вони намагалась викрасти.
Отже, ОСОБА_4 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, умисно, з корисливих спонукань, вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, що належить ТОВ «Епіцентр К», чим міг спричинити товариству матеріального збитку на загальну суму 1563 гривні 00 копійки (без ПДВ).
Таким чином ОСОБА_4 здійснив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно 28.01.2020 р. приблизно о 20-00 год. він разом із дружиною ОСОБА_5 зайшли до гіпермаркету «Епіцентр» по пр. Григоренка, 40, де вони у відділу одягу взяли дитячий одяг, після чого ОСОБА_5 сховала його собі під одяг. В подальшому вони намагались покинути приміщення гіпермаркету, не розрахувавшись за викрадений одяг, проте були зупинені на виході працівниками охорони гіпермаркету. Найменування та вартості одягу, яке зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 не оспорював. У скоєному щиро покаявся.
Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.
Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, проти чого не заперечували учасники судового провадження.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.
Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі.
Разом з тим, ураховуючи розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, яка усунена внаслідок повернення викраденого майна, позицію прокурора, який вважав за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд вважає за необхідне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст.75 КК України із покладенням на обвинуваченого обов`язків, визначених ст. 76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 / один/ рік.
На підставі положень ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 / один/ рік.
На підставі вимог ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Початок іспитового строку обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з дня проголошення вироку.

Речові докази:
компакт-диск із відеозаписом - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1