"27" липня 2020 р. Справа № 139/277/20
Провадження № 1-кп/150/26/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року с. Мазурівка
Чернівецький районний суд Вінницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с. Мазурівка кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000127 від 01.07.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Череповець Вологодської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
30 червня 2019 року близько 5 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_5 , під час словесної суперечки, маючи раптово виниклий умисел на нанесення тілесних ушкоджень, пройшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , кулаком правої руки наніс останньому один удар в обличчя зліва, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_5 , а саме, синці на верхнім та нижнім повіці лівого ока, які сходяться у зовнішнього та внутрішнього кутів, синець на лівій поверхні носа з садном по задньому краю, які відповідно до висновку судово - медичної експертизи № 212/89 від 10.07.2019 року належать всі в сукупності та кожне окремо до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я більше 6 діб.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, потерпілим по даному кримінальному провадженню було визнано ОСОБА_5 , тобто особу, якій безпосередньо кримінальним правопорушенням було завдано тілесні ушкодження.
Як вбчачаєтсья з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно лікарського свідоцтва про смерть №40 від 29.03.2020 причиною смерті ОСОБА_5 визначено крововилив в стовбур головного мозку.
Враховуючи, що смерть ОСОБА_5 не перебувала у безпосередньому причинному зв`язку із вчиненням злочину, суд не знайшов підстав для застосування ч.6 ст.55 КПК України та залучення близьких родичів чи членів сімї потерпілого до участі у справі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що приблизно 30-31 червня 2019 року під ранок викликав ОСОБА_5 на розмову з його будинку, між ними раптово виникла суперечка, під час якої він вдарив ОСОБА_5 по обличчю. Локалізацію нанесення удару точно не міг пригадати, однак, підтвердив, що вказані у висновку судово-медичної експертизи тілесні ушкодження утворитися від його удару. В скоєному розкаюється, обіцяє в подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень. Також зазначив, що попросив вибачення у потерпілого.
Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які викладені в обвинувальному акті і ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши документи кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю реєстрації характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, працює водієм без підтвердження трудових відносин, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря-психіатра не перебуває.

Також, суд враховує висновки органу пробації, наведені в досудовій доповіді, відповідно до яких ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінено як середні, а виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не буде становити небезпеку для суспільства (у тому числі для окремих осіб) і у разі, якщо суд дійде висновку про застосування покарання у виді штрафу, у такому випадку обвинувачений має змогу сплатити штраф.
Разом з тим, суд не приймає до відома висновок органу пробації про те, виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, оскільки серед альтернативних покарань, що зазначені в ч.1 ст.125 КК України, не передбачено покарання у виді обмеження волі, а також покарання, пов`язаного із ізоляцією від суспільства, тобто у виді позбавлення волі.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , думку прокурора ОСОБА_3 , висновки органу пробації, наведені в досудовій доповіді, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання, в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373-375 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесять) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення направити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1