Провадження №11-сс/801/556/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000006 від 11.01.2020 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієво Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_8
захисника: ОСОБА_6
захисника : ОСОБА_9
підозрюваного: ОСОБА_7
слідчого: ОСОБА_10
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_11 задоволено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , тобто до 15 години 30 хвилин 26 вересня 2020 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено до 26 вересня 2020 року.
Визначено ОСОБА_7 , заставу в розмірі 659 100 (шістсот п`ятдесят дев`ять тисяч сто) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У разі внесення застави на ОСОБА_7 , будуть покладені наступні обов`язки повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , а також свідками; здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
Якщо ОСОБА_7 , не виконає покладені на нього обов`язки, то застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
У разі внесення застави та покладення обов`язків на підозрюваного ОСОБА_7 визначено термін їх дії відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, тобто в межах строку досудового розслідування на час покладення обов`язків.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що ОСОБА_13 перебуваючи у м. Єнакієво Донецької області, приблизно у січні 2020 року вступила у змову з ОСОБА_14 для спільного вчинення злочинних дій, пов`язаних із легалізацією паспортних документів, надання послуг по незаконному отриманню пенсійних і соціальних виплат на території підконтрольній українській владі, з метою з сприянням учасникам терористичної організації «ДНР» , поняття якої визначено ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», під назвою «Донецька народна республіка» (в подальшому - ДНР) - тобто стійкого об`єднання невизначеної кількості осіб (більше трьох), що створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів.
Терористичну організацію «ДНР» утворено на початку квітня 2014 року на території Донецької області, одним із основних завдань якої є зміна меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України. Вказана терористична організація є стійкою, має чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, має розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з планом спільних злочинних дій.
«ДНР» має стабільний склад лідерів вказаної терористичної організації, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.
При цьому на керівників та учасників силового блоку покладається забезпечення стійкості терористичної організації шляхом вчинення збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів і військовослужбовцями Збройних Сил України. У свою чергу, на представників політичного блоку покладаються організація збору та отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до терористичної діяльності, чим також забезпечується існування вказаної терористичної організації.
Так, на учасників політичного блоку, відповідно до плану спільних злочинних дій, покладаються наступні обов`язки: створення так званих органів державної влади «Донецької народної республіки» та організація їх діяльності; видання так званих нормативно-правових актів від імені нелегітимних органів державної влади «Донецької народної республіки»; організація та проведення незаконного референдуму на території Донецької області про визнання суверенітету незаконного державного утворення «Донецької народної республіки»; проведення агітаційної роботи серед населення щодо діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка» з метою схиляння їх до участі у вказаній терористичній організації та отримання підтримки власної діяльності серед мешканців східних регіонів України; організація збору, отримання матеріальної і фінансової допомоги від інших учасників терористичної організації та осіб, лояльно налаштованих до їх діяльності, а також її розподілу; налагодження взаємодії з терористичною організацією «Луганська народна республіка» та її керівниками з метою координації дій, спрямованих на повалення конституційного ладу та захоплення державної влади в Україні, а також дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; налагодження взаємодії з прихильниками злочинної діяльності терористичної організації «Донецька народна республіка», що перебувають за кордоном з метою координації дій, отримання матеріальної і гуманітарної допомоги та озброєння, а також залучення іноземних громадян для протидії правоохоронним органам України та Збройним Силам України; налагодження взаємодії з місцевими та закордонними засобами масової інформації з метою їх використання для агітації, висвітлення діяльності «Донецької народної республіки», дискредитації діяльності органів державної влади України та осіб, задіяних у ході проведення антитерористичної операції та формування думки серед населення про законність власних дій, а також вчинення за їх допомогою викликів до повалення конституційного ладу і захоплення державної влади в Україні та дій, направлених на зміну меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України; надання матеріальної та організаційної допомоги учасникам силового блоку Донецької народної республіки» (не передбачених законом збройних формувань) для забезпечення їх протиправної діяльності; забезпечення учасників «Донецької народної республіки» транспортом, символікою та агітаційними матеріалами.
Вказане свідчить про те, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» - «ДНР» є терористичною організацією, яка здійснює цілеспрямовану суспільно-небезпечну діяльність.
Усвідомлюючи всі вказані обставини, діючи умисно, у січні 2020 року з метою отримання незаконних прибутків від надання посередницьких послуг учасникам терористичної організації «ДНР» та окремим жителям тимчасово окупованих території Донецької області (далі - ТОТ) по незаконному отриманню пенсійних і соціальних виплат, ОСОБА_13 , діючи під керівництвом ОСОБА_14 , вступила у змову із працівником АТ «Державний ощадний банк України» (м. Бахмут Донецької області) ОСОБА_12 .
Відповідно до розподілу обов`язків, ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 , здійснювали пошук осіб, які не можуть виїхати на територію контрольовану українською владою та зацікавлені в отриманні документів або грошових коштів на підконтрольній українській владі території, організовували отримання документів, що посвідчують особу, їх переміщення через лінію розмежування, незаконне оформлення на території ТОТ нотаріальних доручень. До вказаної протиправної діяльності ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 залучили ОСОБА_7 , який отримував грошові кошти в установах АТ «Державний ощадний банк України», здійснював переміщення через лінію розмежування документів, банківських карток, та незаконно отриманих грошових коштів. У свою чергу, ОСОБА_12 здійснював моніторинг внутрішніх банківських баз даних на предмет нарахування значних грошових сум громадянам, передавав вказані відомості ОСОБА_14 , та ОСОБА_13 , забезпечував у порушення вимог Постанови КМУ № 637 від 05.11.2014 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», проведення ідентифікації громадян за фактичної їх відсутності, забезпечував безперешкодне зняття грошових коштів у касах банку.
Так, члени злочинної групи, з метою сприяння окремим учасникам терористичної організації «ДНР» з 23.01.2020 почали підготовку злочинних дій зі сприяння у відкритті банківського рахунку та зняття грошових коштів для учасника політичного блоку терористичної організації «ДНР» ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - заступника голови «державної адміністрації ДНР» у м. Жданівка Донецької області. У продовж лютого - березня 2020 року учасниками групи вживались спільні, узгодженні дії направлені на підготовку документів для незаконного отримання коштів для ОСОБА_15 ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_14 організувала незаконне оформлення нотаріального доручення, отримала паспортні документи, які передали через ОСОБА_7 у роботу ОСОБА_12 . У свою чергу, ОСОБА_12 , підготував документи для зняття блокування банківського рахунку ОСОБА_15 і подальшого безперешкодного зняття коштів для представника терористичної організації без його особистої присутності.
У аналогічний спосіб, на початку лютого 2020 року учасники групи почали підготовку до злочинних дій направлених на сприяння у відкритті банківського рахунку та зняття грошових коштів для учасника незаконних збройних формувань терористичної організації «ДНР» ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно розподілу ролей, на виконання вказівок ОСОБА_14 , ОСОБА_13 на території підконтрольній «ДНР» організувала оформлення доручення на свої ім`я від ОСОБА_16 , яке ОСОБА_7 передав ОСОБА_12
05.02.2020 у Бахмутському відділенні АТ «Ощадбанк» ОСОБА_12 , діючи спільно з ОСОБА_17 , відкрив банківський рахунок на ім`я ОСОБА_18 та зобов`язався передати у місцевий відділ Пенсійного фонду України персональні данні ОСОБА_18 для нарахування пенсії. Про виконання вказаних злочинних дій ОСОБА_13 доповіла ОСОБА_14 .
Протягом 23-25 березня 2020 року за допомогою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , спільно з ОСОБА_7 зняли кошти з банківського рахунку ОСОБА_18 , та розподілили між собою винагороду за здійснене сприяння названому учаснику терористичної організації «ДНР».
Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України - сприяння діяльності терористичної організації.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, відмовити у задоволенні клопотання начальника 2 відділення слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_11 , застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 .

Вимоги апеляційної скарги захисника в інтересах підозрюваного мотивовано тим, що судом всупереч вимогам п.1 ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу неналежним чином оцінено в сукупності всі обставини справи.
Захисник посилається на те, що ні на час оголошення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, ні на час постановлення 31.07.2020 року слідчим суддею ухвали про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною обвинувачення не зібрано та не представлено слідчому судді доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Наявність ризиків зазначених в ухвалі слідчого судді не доведена прокурором у судовому засіданні, в результаті чого висновки суду є необгрунтованими.
ОСОБА_7 не має наміру переховуватися від слідства та суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у підозрюваного не має можливості, скоювати нові злочини останній не збирається, доказів незаконного тиску на свідків у сторони обвинувачення не мається, як і підстав обгрунтовано припускати можливість знищення доказів у справі.
Судом при прийнятті рішення, всупереч вимогам п.4 ч.1 ст. 178 КПК України, неправильно оцінено в сукупності всі дані щодо особи підозрюваного, в тому числі міцність соціальних звязків підозрюваного, при цьому суд необгрунтовано констатував, що в ОСОБА_7 відсутні соціальні зв`язки.
Підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, 24.11.2007 року вступив у шлюб з ОСОБА_19 , має сина ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , крім того, громадяни
ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , проживаючі у АДРЕСА_2 (родичі підозрюваного) погоджуються, щоб на час досудового розслідування ОСОБА_7 постійно знаходився та проживав у їхньому будинку,
Судом першої інстанції не виконано обов`язок розгляду можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів в порушення вимог ч.1 ст. 183 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, тому суд вірно обрав запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали вимоги апеляційної скарги, просили застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , захисника ОСОБА_23 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 11.01.2020 року ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
29.07.2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України.
Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.
Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що матеріали клопотання слідчого не вказують про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 кримінального правопорушення.
Одна, колегія суддів не приймає дані твердження захисника, оскільки на етапі розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу слідчий суддя не повинен перевіряти належність та допустимість доказів, оскільки ці обставини повинні бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження по суті.
Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України .
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, які мають значення для прийняття правильного рішення, у тому числі врахував, що ОСОБА_7 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально -стримуючих факторів та соціальних зв`язків, а також те, що підозрюваний зареєстрований та фактично проживає на тимчасово окупованій території у м. Єнакієве Донецької області, яка непідконтрольна українській владі, тому дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити свою злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
З висновком слідчого судді щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою погоджується суд апеляційної інстанції.
Захисник ОСОБА_6 посилається на те, що до підозрюваного ОСОБА_7 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_2 , оскільки громадяни ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , проживаючі у АДРЕСА_2 , які є родичами підозрюваного погоджуються, щоб на час досудового розслідування ОСОБА_7 постійно знаходився та проживав у їхньому будинку.
Ні під час судового розгляду клопотання в суді першої інстанції, ні під час апеляційного розгляду до суду не було надано документів, що підтверджують право власності ОСОБА_21 , ОСОБА_22 на квартиру по АДРЕСА_2 , документів про розмір житлової площі квартири АДРЕСА_2 та документів про доходи вказаних громадян щодо їх можливості утримувати ОСОБА_7 , що свідчить про неможливість застосування до підозрюваного домашнього арешту за вказаною адресою.

Вказуючи про доцільність застосування іншого запобіжного заходу, захисник фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Як на обставини, які вказують на можливість застосування домашнього арешту ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_6 посилається на те, що у ОСОБА_7 є дружина ОСОБА_24 , на утриманні перебуває малолітній син ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Враховуючи те , що дружина та син підозрюваного проживають на тимчасово окупованій території у м. Слав`янськ Донецької області, яка непідконтрольна українській владі, суд апеляційної інстанції вважає, що ці обставини не є підставою для зміни запобіжного заходу.

Сукупність встановлених слідчим суддею та перевірених під час апеляційного розгляду обставин вказує на доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки більш мякий запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможе запобігти існуючим ризикам.
Обставини, які передбачені ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як слідчим суддею так і колегією суддів апеляційного суду, при вивченні матеріалів провадження, не встановлено.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для предявлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.
Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.
Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Слідчий суддя визначив розмір застави підозрюваному у розмірі 659 100 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку слідчого судді, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника
Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.
п о с т а н о в и в :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 .
Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 31.07.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4