Номер провадження: 11-кп/813/1832/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях №0006437 від 04.12.2019 року та №0005976 від 07.11.2019 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, Російська Федерація, уродженця с. Казгулак, Ставропольського краю, Туркменського району, 3 середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2020 року, постановленої під час судового розгляду кримінального провадження продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_8 на 60 діб, тобто до 12.09.2020 року.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості, а ризики, враховані при обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати на теперішній час.

З урахуванням наявності таких обставин, оскільки у разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, суд прийшов до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою..

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду незаконним.

Доводи обґрунтовує тим, що він не судимий близько 20 років, ніякого відношення до інкримінованих йому правопорушень не має та є двоє дітей.

Обставини, встановлені суддею під час розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.
Досудовим розслідуванням ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 06.11.2019 року приблизно о 08.00 годині, знаходячись на ринку «Привоз» в м. Одесі, а саме біля торгівельного рибного павільйону контейнеру, де розглядав товар розташований на прилавку. Коли продавець залишила приміщення на декілька хвилин, таємно викрав мобільний телефон марки «Blackview BV2000s», чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 1000 гривень.

Також як свідчать матеріали провадження, він обвинувачується у ряді злочинів, а саме:

04.12.2019 року приблизно о 12:00 годині ОСОБА_8 знаходячись на ринку «Привоз» в м. Одесі, а саме в овочевих рядах, таємно викрав мобільний телефон марки «Meizu MX», чим спричинив потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на суму 1200 гривень.

09.12.2019 року близько 09:30 годин ОСОБА_8 знаходячись на ринку «Привоз» в м. Одесі, а саме поруч з центральними рядами, таємно викрав мобільний телефон «iPhone 8+», китайська версія, чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 1000 гривень.

12.12.2019 року близько 15:00 години ОСОБА_8 знаходячись на ринку «Привоз» в м. Одесі, а саме на овочевих рядах, таємно викрав дитячий велосипед фірми «Профі» блакитного кольору, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 1500 гривень.

19.12.2019 року знаходячись на ринку «Привоз» в м. Одесі, а саме на овочевих рядах, викрав три пластикові ящики з мандаринами сорту «Сацула», загальною вагою 30 кг., чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальний збиток на суму 660 гривень.

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; пояснення захисника обвинуваченого, яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила обрати обвинуваченому ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід; думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими підчас судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
У частині першій статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. До цих ризиків належать такі спроби підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується.
Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що суд при продовженні строку тримання під вартою враховує обставини, які свідчать про те що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Рішенням №4-р/2019 у справі за конституційною скаргою ОСОБА_14 від 13.06.2019 року Конституційний Суд України визнав неконституційним положення ч. 2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно положень п. 24 ч.1 ст.3 КПК України судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами, тобто рішення суду першої інстанції, ухвалене до ухвалення судових рішень, передбачених ч.1 ст.392 КПК України не входять до вказаного переліку, та не передбачають витребування матеріалів провадження.
Приписами ст.23 КПК України передбачено, що суд досліджує докази безпосередньо та не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, апеляційний суд у даному випадку позбавлений можливості досліджувати докази, які б на даному етапі судового розгляду справи по суті дають підстави суду апеляційної інстанції робити висновки щодо наявності, або відсутності підстав щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу.
Такі обставини досліджуються безпосередньо судом першої інстанції під час судового провадження та з огляду на перевірені в порядку статтями 89, 94 КПК України докази, які на момент застосування (в тому числі, продовження дії запобіжного заходу) дають підстави суду прийняти рішення відповідно до положень ст.331 КПК України.
Тобто, апеляційний суд, по суті, позбавлений можливості надати правову оцінку обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, оскільки, окрім як дослідивши обвинувальний акт, а також оскаржувану ухвалу суду щодо продовження запобіжного заходу та копії журналу судових засідань, не має законних на те підстав для дослідження будь-яких інших доказів.
Окрім того, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом, а тому питання обґрунтованості обвинувачення на даній стадії не є предметом розгляду апеляційного суду, в тому числі з огляду на те, що ОСОБА_8 вже пред`явлене обвинувачення, яке є твердженням про вчинення особою інкримінованого злочину, а не обґрунтованим припущенням, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, що мало місце коли остання перебувала у процесуальному статусі підозрюваного.
За таких обставин апеляційний суд не переглядає наявність обґрунтованості висунутого ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину.
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність ризиків.
Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 є громадянином України, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України та обвинувачується на даному етапі у вчиненні ряду злочинів середньої тяжкості за які законом передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі.
Вказані обставини свідчать про фактичну відсутність міцних соціальних зв`язків у місці проживання, що з урахуванням обізнаності останнім про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому злочини.

Твердження прокурора в суді апеляційної інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином є необґрунтованими, оскільки на підтвердження цих доводів прокурор доказів не надала.

Разом з тим апеляційний суд погоджується з доводами суду першої інстанції, що з огляду на скоєння ним нових кримінальних правопорушень під час перебування в районному суді іншого обвинувального акту відносно обвинуваченого за скоєння аналогічного злочину, на теперішній час вбачається реальний ризик можливого вчинення ОСОБА_8 іншого правопорушення, в тому числі зх. урахуванням даних про те, що він не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.

Таким чином апеляційний суд вважає безпідставними доводи обвинуваченого щодо необґрунтованості ризиків, оскільки зазначені обставини районним судом свідчать про існування встановлених вище ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Інших доводів на спростування вищенаведеного апеляційному суду не надано.
Разом з цим, апеляційним судом встановлені обставини, які є підставою для скасування прийнятого районним судом рішення.
Відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
У відповідності до вимог ч.ч. 4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості визначається від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
В той же час, районний суд при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст.182 КПК України, взагалі не визначив розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом та рішення в частині незастосування застави не мотивував.
З огляду на зазначені вище обставини, ухвала районного суду не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про продовження запобіжного заходу з застосуванням до обвинуваченого застави, як альтернативного запобіжного заходу.
При визначенні розміру застави, апеляційний суд керується вимогами ч.4, п.1 ч.5 ст.182 КПК України.
Апеляційний суд вважає, що розмір застави повинен відповідати тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 та тим ступенем довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності та з урахуванням його майнового стану.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає за необхідне визначити розмір застави в межах вимог п. 1 ч.5 ст.182 КПК України у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 21200 грн, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.
На думку апеляційного суду, саме такий розмір застави буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та не буде непомірним для обвинуваченого, членів його сім`ї та близьких родичів.
Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має в тому числі право:1) залишити ухвалу без змін; 2) змінити ухвалу; 3) скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу або закрити кримінальне провадження; 4) скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову, якою продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_15 у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 10 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 21200 гривень, який на думку апеляційного суду достатньою мірою може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 13.07.2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях №0006437 від 04.12.2019 року та №0005976 від 07.11.2019 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185 КК України,- скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 12.09.2020 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 21200 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_8 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити: Депозитний рахунок для зарахування заставних сум; Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код ; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ Код банку отримувача 820172; Рахунок отримувача UA 1086720; Призначення платежу: Згідно ухвали Одеського апеляційного суду від 23.07.2020 року Заставна сума за обвинуваченого ОСОБА_8 ; (Судді ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 )

Обвинувачений звільняється з під варти після внесення застави.

У разі внесення застави зобов`язати обвинуваченого після звільнення з під варти прибувати за кожною вимогою до суду протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до суду за першим викликом;

-не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи та засобів зв`язку;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, або інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання указаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться до суду, без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4