Справа № 585/1041/20
Номер провадження 1-в/585/118/20
У Х В А Л А
І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И
13 серпня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Роменська ВК (№ 56)» - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 клопотання підтримав та пояснив, що за час відбування покарання мав два заохочення, стягнень не мав. Після звільнення буде влаштований на роботу. На даний час на підприємстві в установі не працює, оскільки зайнятий на роботах по благоустрою приміщень проживання засуджених. До того ж, на підприємстві не платять заробітну плату, тому не бажає там працювати. Крім того підтвердив, що має декілька судимостей, не вів законослухняний спосіб життя, бо зловживав алкогольними напоями. Тепер переоцінив свою поведінку, виправився і більше не буде порушувати закон.

Захисник ОСОБА_5 проаналізувавши обставини справи, вважає, що ОСОБА_6 довів своє виправлення і просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Вважає, що ДУ «Роменська ВК № 56» не надали доказів, що засуджений не бажає стати на шлях виправлення, оскільки ОСОБА_6 режиму тримання не порушував, стягнень не має.

Представник Роменської ВК-56, який одночасно є секретарем комісії по вирішенню питань щодо застосування умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 . Вважає звільнення передчасним, оскільки засуджений повністю не довів своє виправлення, хоча позитивні зміни у його поведінці присутні. ОСОБА_6 має посередні характеристики. Дійсно, не має стягнень, має два заохочення, які він заробляв з метою отримання пільг. Галін не працевлаштований на виробництві, оскільки не бажає працювати, а робота по благоустрою це суспільна робота для свого ж блага. До засудження він також не працював, зловживав алкогольними напоями і за місцем проживання характеризувався негативно, вчинив тяжкий злочин, тому потребує додатково вивчення у межах установи виконання покарань. Питання щодо можливості УДО ОСОБА_6 розглядалося комісією, проте рішенням комісії відмовлено у звільненні його умовно-достроково. Натомість, з урахуванням позитивних змін особистості ОСОБА_6 , задоволено його клопотання про переведення до колонії іншого рівня безпеки, тому найближчим часом ОСОБА_7 буде переведений у відповідну установу для подальшого відбування покарання.

Прокурор, вважає що клопотання засудженого ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що він не працює на основному виробництві, неодноразово судимий, що характеризує його як антисоціальну особистість. Тому вважає, що засуджений не довів, своє виправлення.

Суд, вислухавши пояснення засудженого та його захисника, представника Державної установи «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_4 , думку прокурора, проаналізувавши матеріали справи та особової справи засудженого, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року, яким засуджений за ч. 3 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна (а.с. 32).

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Кіровоградської області від 19 липня 2016 року вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року, залишено без змін. ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.06.2012 року по 21.08.2012 року та з 06.01.2015 року по 19.07.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 34).

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2015 року набрав законної сили 17 липня 2916 року, що стверджується також розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили (а.с. 35).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 червня 2018 року ОСОБА_6 відмовлено у зарахуванні у строк покарання строк його попереднього ув`язнення (а.с.36).

Відповідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у випадку, якщо особа раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання, може бути застосовано після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання.

Згідно довідки ВК - 56 засуджений ОСОБА_6 станом на 05.05.2020 року відбув 7 років 2 місяці 12 днів, не відбув 9 місяців 18 днів (а.с.31). Тобто, на момент розгляду справи засуджений відбув більше як 3/4 призначеного строку покарання.

Судом також встановлено, що за період перебування в Державній установі «Роменська виправна колонія (№ 56)» ОСОБА_6 має два заохочення, а саме: 04.07.2019 року та 11.10.2019 року йому оголошено подяки за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання трудового розпорядку та підсумками роботи у 2-му і 3-му кварталах 2019 року та з нагоди святкування Дня захисника України (а.с. 47).

З характеристики від 24 лютого 2017 року вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_6 характеризується посередньо, порушень вимог режиму утримання намагається на допускати. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, виконує їх законні вимоги. На основному виробництві не працевлаштований. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в належному санітарному стані. Участі в програмах диференційованого виховного впливу на засуджених не приймає. До підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійних навичок відноситься байдуже, вважає їх достатніми. Участі у роботі самодільних організацій не приймає. На профілактичних обліках в установі не перебуває. Участі у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення не приймає. До заходів, що сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься задовільно. У ставленні до засуджених не конфліктний, підтримує зв`язки із засудженими різної спрямованості. За характером спокійний, у відношенні до засуджених безконфліктний. У відношенні до себе самокритичний. Вину у скоєному злочині не визнав (а.с.37).

Аналогічні відомості зазначені і в характеристиках від 04.07.2018 року та від 21.03.2019 року (а.с. 43,44).

Згідно Витягу з протоколу № 13 від 04.07.2018 року ОСОБА_6 відмовлено у поданні матеріалів до суду щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким (а.с. 38).

Відповідно до Витягу з протоколу № 6 від 21.03.2019 року ОСОБА_6 відмовлено у поданні матеріалів до суду щодо застосування умовно-дострокового звільнення (а.с. 42).

З характеристики від 11 січня 2020 року вбачається, що під час утримання в Кіровоградській установі виконання покарань (№14) праці не залучався, заохочень та стягнень не мав. До державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» прибув 24.09.2016 року. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при дорученій роботі, здійснює за ним належний догляд, використовує тільки за призначенням. До заходів, які сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам і вимогам суспільно-корисної діяльності відноситься позитивно. На профілактичних обліках в установі не перебуває. Згідно вироку позову немає. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку. Приймає активну участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходах серед засуджених, суспільному житті відділення. Порушень вимог пожежної безпеки та безпеки праці не допускає. Підтримує зв`язки з рідними, а саме мати: ОСОБА_8 , та дружина: ОСОБА_9 , шляхом листування, отримує посилки, відвідує побачення. За характером спокійний. У відношенні до оточуючих безконфліктний. У відношенні до себе самокритичний. За вольовими якостями наполегливий. Вину в скоєному злочині визнає, розкаюється. Відповідно до ст. 101 ч. 1 КВК України щодо зміни умов тримання шляхом переведення до виправної колонії середнього рівня безпеки підлягав по відбуттю однієї другої частини строку покарання, а саме: 23.02.2017 року. (24.02.2017 року рішенням комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» відмовлено). Відповідно до ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини строку покарання більш м`яким по відбуттю двох третин частини строку покарання, а саме: 23.06.2018 року (04.07.2018 року рішенням комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» відмовлено). Відповідно до ст. 81 КК України щодо застосування умовно-дострокового звільнення по відбуттю трьох четвертей частини строку покарання, а саме: 23.02.2019 року (21.03.2019 року рішенням комісії державної установи «Роменська виправна колонія (№56)» відмовлено). Висновок: засуджений ОСОБА_6 стає на шлях виправлення, тому на підставі ч. 1 ст. 101 КВК України його можливо перевести для подальшого відбування покарання до колонії середнього рівня безпеки (а.с.45).

Зазначені характеризуючи дані не можуть беззаперечно свідчити про виправлення засудженого, який не працює на виробництві через власне небажання. Заохочення, хоча і має, проте в один проміжок часу (протягом трьох місяців), моменту останнього заохочення минуло 10 місяців, що вказує на несистемність його сумлінного ставлення до праці.
З рішення дисциплінарної комісії від 11.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 не виконав законного наказу з приводу чого було застосовано стягнення «бесіда». Зазначене стягнення погащене в установленому законом порядку і не має на даний час юридичного наслідку, проте враховується судом як характеристика особи ОСОБА_6 і дає підстави вважати, що останній схильний до порушення вимог режиму тримання, а здійснення робот по благоустрою є формальним з метою отримання пільг.
З відомості про наявність майнового позову від 11 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_6 , 1978 р.н., майнового позову не має (а.с. 46).

Згідно медичної довідки завідувача медичної частини № 56 від 11 січня 2020 року ОСОБА_6 має задовільний стан здоров`я, працездатний, на обліку лікаря-психіатра, нарколога та терапевта не перебуває (а.с.48). Тобто перешкод для подальшого відбування покарання в умовах ВК не встановлено.

Відповідно до опитувального листа ДУ «Роменська ВК № 56» комісія дійшла висновку, що ОСОБА_6 не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (а.с.41).

ОСОБА_6 під час судового засідання також не заперечував, що не працевлаштований на основному виробництві, пояснюючи це відсутністю роботи. Суд розцінює пояснення засудженого як такі, що не в повній мірі відповідають дійсності та спробу уникнути несприятливих наслідків для себе. Отже, непрацевлаштованість засудженого можливо пояснити лише його небажанням працювати. Щодо участі у роботах по благоустрою, їх не можна оцінювати як працевлаштування, оскільки це добровільні роботи, які виконують засуджені для свого ж блага і комфорту проживання.

Судом також взяті до уваги позитивні характеризуючі дані - участь у проведенні культурно-масових, фізкультурно-оздоровчих заходів, суспільному житті відділення.

Але, проаналізувавши характеристики на ОСОБА_6 в сукупності, суд приходить висновку, що такі дії засудженого носять не систематичний характер, отже є ситуаційними, з метою отримання пільг, і не відповідають дійсній спрямованості життєвої позиції засудженого.

Судом також прийняті до уваги документи, надані засудженим: відомості про стан здоров`я матері та брата (а.с. 11, 14, 15), довідка виконкому щодо проживання ОСОБА_6 після звільнення та його працевлаштування (а.с. 64, 65), але вказані документи не є безумовними та достатніми підставами для умовно-дострокового звільнення, оскільки із зазначених документів не вбачається, що рідні засудженого потребують стороннього догляду або перебувають на його утриманні, а довідка щодо працевлаштування засвідчує лише можливість сезонного працевлаштування ОСОБА_6 і ніяким чином не забезпечує його виконання у разі небажання ОСОБА_6 працевлаштуватись після звільнення, що можливо спрогнозувати з високою вірогідністю на підставі досліджених характеризуючи даних. Так ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, у тому числі йому призначалось покарання з випробуванням, але він не зробив належних висновків і не змінив своєї протиправної поведінки.

Виправлення засудженого - це реалізація позитивних чи негативних змін у його психіці. Висновок про виправлення засудженого слід будувати на обґрунтованому прогнозі його поведінки в звичайних умовах життя, поза УВП.

Під ступенем виправлення засуджених до позбавлення волі слід розуміти індивідуалізовану комплексну фіксацію рівня зміни зовнішніх (соціально-правових) і внутрішніх (психолого-педагогічних) характеристик особистості засудженого через певні проміжки часу (у період відбування покарання), які виступають передумовами правомірних (неправомірних) дій і поведінки, як показник готовності (неготовності) вести правослухняний спосіб життя в умовах свободи.

Ступінь виправлення «довів своє виправлення» це категорія стійко-позитивних засуджених, у яких відбулося докорінна зміна поглядів на життя у соціально-корисну сторону і є можливість досягти мети покарання в умовах свободи, тобто застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Готовність до законослухняної способу життя в умовах свободи і незалежність поведінкової саморегуляції від впливу застосовуваних до засудженого карально-виправних заходів дозволить вважати його підготовленим для умовно-дострокового звільнення від покарання. Зазначена готовність повинна охоплювати ряд основних сфер життєдіяльності і юридично значущої поведінки. До таких сфер повноцінного входження в соціум слід віднести: сферу матеріального забезпечення життя, сферу взаємодії з іншими людьми, сферу дозвілля і розваг.

Кримінально-правові, кримінально-виконавчі, кримінологічні критерії: а) зразкову поведінку, що підтверджується прийняттям зобов`язання про правослухняної поведінки, відсутністю порушень і стягнень протягом року перед атестування (якщо були зафіксовані факти порушень режиму відбування покарання, за якими обмежилися індивідуально-виховною бесідою, то вивчити характер і мотиви вчинення цих проступків), б) активне і постійну участь у роботі секції самодіяльної організації (як у масштабі загону/відділення, так і колонії), в) активна і постійна участь у проведенні виховних заходів (як у масштабі загону /відділення, так і колонії); г) за наявності виконавчих листів, вжиті заходи з відшкодування збитків, ...завданих злочином, і за виконавчими листами на утримання дітей; для засуджених корисливого, корисливо-насильницького типів і рецидивістів - відшкодування 100% суми позову; д) корисна ініціатива з благоустрою території та приміщень колонії; є) прагнення до освіти: навчався в колонії в школі, ПТУ (підсумкові результати навчання)/не прагнув і не навчався (з яких причин), самоосвіта (відвідування бібліотеки , читання книг, газет, журналів); ж) попередні висновки про ступінь виправлення у період відбування покарання в ІК, ж) представлявся (ась) Чи раніше до умовно-дострокового звільнення, заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, переведенню в виправну колонію-поселення, помилування, зниження терміну покарання (за амністією), результати розгляду; з) коли, з якого ІУ, на якій підставі звільнявся, за яких підстав; і) судимості у минулому (якщо к): яким судом, в якому році, за якою статтею КК, міра покарання; л) рівень суспільної небезпеки (високий/середній/низький) як прогноз можливого рецидиву злочинів.

Соціальні критерії: а) наявність/відсутність соціально корисних зв`язків: облік тривалих/короткострокових побачень (з ким, як часто); листування з рідними/близькими (з ким, як часто); отримував/відправляв чи засуджений грошові перекази (коли, від кого або кому); отримував/відправляв чи засуджений посилки, передачі і бандеролі (коли, від кого чи кому); чи використовував право на телефонні розмови (коли, з ким); б) рівень і стан систем міжособистісних відносин: наявність/відсутність родини: позитивні і безконфліктні взаємини з батьками, чоловіком (дружиною), дітьми, близькими; не підтримує взаємини з засудженими негативної спрямованості; не сприймає норми і традиції кримінального світу; позитивні і безконфліктні взаємини з друзями/знайомими (за наявності серед них раніше судимих - відмова від колишніх негативних відносин); в) наявність/відсутність деструктивних факторів, детермінованих вчинення злочину: вирішення питання про трудовому і побутовому влаштуванні після звільнення з колонії (позитивне/негативне/не вирішене);

г) показники повноцінності входження в соціум в умовах свободи: освіта на момент атестування: вища, середня спеціальна, середня, неповна середня; усвідомлене розуміння соціальної сутності покарання; добровільне і постійне дотримання санітарно-гігієнічних правил самообслуговування і прагнення до охайному зовнішньому вигляду; ставлення до праці і іншим видам робіт: працює/не працює (чому), норму виробітку виконує/не виконує (чому), правила техніки безпеки дотримується/не дотримується; соціально-правові очікування, що виражають віру в успішну реалізацію правомірних життєвих планів, й усвідомлена переконаність у неминучості покарання у разі вчинення протиправних діянь; наміри матеріально забезпечувати своє проживання; які має професійні і соціальні вміння, необхідні для правомірної поведінки, задоволення потреб та виконання соціальних ролей; д) релігійно-духовний рівень соціального розвитку становлення особистості.

Психолого-педагогічні критерії: загальні: а) відношення до скоєного злочину (повністю розкаявся), б) ставлення до покарання (справедливо призначене), в) визнання своєї провини; г) усвідомив необхідність відбути покарання; д) позитивне ставлення до проведеної виховної роботи; е) ставлення засудженого до самого себе (самооцінка); ж) позитивне і безконфліктне ставлення до співробітників ВК; з) позитивне і безконфліктне ставлення до засуджених в ВК, і) загальний рівень (ступінь) психолого-педагогічної готовності вести правослухняної спосіб життя в умовах свободи; к) наявність правомірних особистісних принципів і норм (правил) поведінки і задоволення потреб та інтересів.

При розгляді підстав умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_6 , на основі наданих суду матеріалів, суд враховує дані про його поведінку за весь термін відбуття покарання, в тому числі і дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і особу засудженого в цілому, критерії визначення виправлення засуджених, міцність соціальних зв`язків на свободі, суд вважає, поведінка ОСОБА_6 не відповідає критерію «довів своє виправлення», що є обов`язковою умовою, визначеною ч. 2 ст. 81 КК України.

З наведених підстав клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки

Судом також встановлено, що згідно подання адміністрації виправної колонії щодо зміни умов тримання засудженого шляхом переведення його до виправної колонії іншого рівня безпеки від 11 січня 2020 року та Витягу № 3.1/3-2020 з протоколу засідання № 3 від 21.01.2020 року, враховуючи, що засуджений ОСОБА_6 стає на шлях виправлення, вирішено клопотати до Адміністрації Державної кримінально-виконавчої служби України про зміну умов тримання засудженому ОСОБА_6 шляхом переведення його з ДУ «Роменська ВК (№ 56)» до колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, які раніше відбували покарання у виді позбавлення волі (а.с. 49,50).

Суд вважає, що з урахуванням ступеню виправлення засудженого (став на шлях виправлення), фактично відбутого терміну покарання, який не є тотожним строку відбутого покаранню з урахуванням майже 20 місяців зарахованих у строк відбування покарання згідно Закону 838-VIII від 26.11.2015 року, застосування до ОСОБА_6 адміністрацією ВК № 56 пільги у виді переведення до колонії середнього рівня безпеки, є цілком достатнім.

Керуючись ст.81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання відмовити, що не позбавляє його права звернутися з відповідним клопотанням повторно після спливу 6 місяців, згідно ч. 7 ст. 154 КВК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення повного тексту ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 18 серпня 2020 року о 08 год. 45 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1