Провадження №1-кп/523/1191/20
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.08.2020 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченої та її захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду кримінальне провадження №0001975 від 16 червня 2020 року із звинувачення

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянки України, з вищою освітою, розлученої, офіційно не працевлаштованої, не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

в с т а н о в и в:

03 лютого 2020 року, 11 березня 2020 року та 13 березня 2020 року ОСОБА_6 було притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпроАП, за вчинення 29 грудня 2019 року, 09 січня 2020 року та 19 лютого 2020 року домашнього насильства відносно доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2

ОСОБА_6 , перебуваючи близько 02 години 00 хвилин 16 червня 2020 року в кв. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинила відносно ОСОБА_4 психологічне насильство у вигляді словесних образ та приниження її гідності.

Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненому визнала частково та показала, що причиною погіршення сімейних стосунків із донькою є довготривалий конфлікт з приводу розлучення з батьком потерпілої, несприйняттям останньою її співмешканця та намірами доньки виселити її із спільної житлової площі.

Відносно неї тричі рази складалися адміністративні матеріали про домашнє насильство, із накладенням стягнення у виді штрафу.

Про обставини останньої розглядуваної судом події обвинувачена показала, що в нічний час 16 червня 2020 року у них вкотре виник словесний конфлікт з приводу зауважень доньки про вжитий нею алкоголь, в розвиток якого вона допустила по відношенню до доньки словесні образи та нецензурну лайку, але це було обопільним і при цьому потерпіла штовхнула її в кімнату.

Про вчинене обвинувачена жалкує, висловлює наміри щодо подальшого налагодження відносин із донькою.

Незважаючи на частково визнавальні показання вина обвинуваченої у вчиненому підтверджується сукупністю наступних доказів.

Потерпіла ОСОБА_4 в суді показала, що її мати систематично зловживає алкогольними напоями, під час чого з ініціативи обвинуваченої виникають численні конфлікти, що супроводжуються агресивною поведінкою та нецензурною лайкою в адрес її та інших членів сім`ї. Саме такі факти стали підставами неодноразового притягнення матері до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. Своє сумісне життя з матір`ю в період часу, коли та вживає алкоголь, потерпіла зазначає як постійний стрес. При цьому обвинувачена, висловлюючи в її адресу словесні образи, погрожувала фізичною розправою та можливим зґвалтуванням знайомими обвинуваченій чоловіками.

О 02 годині ночі 16 червня 2020 року мати прийшла додому в стані сильного алкогольного сп`яніння, стала голосно кричати в її адресу якісь незрозумілі претензії з приводу її подруги, стала агресивно поводитися, нецензурно лаятися та намагатися увійти в кімнату, де проживають літні бабусі, на що потерпіла руками вштовхнула матір в іншу кімнату. Згодом з`ясувалося, що обвинувачена викликала наряд поліції, який після прибуття на місце події, з`ясував, що саме ОСОБА_6 розпочала цей конфлікт та допустила вчинення домашнього насильства.

Свідок ОСОБА_7 (мати обвинуваченої та бабуся потерпілої) в суді показала, що останні 15 років обвинувачена систематично вживає алкогольні напої, а також гучно та агресивно з`ясовує стосунки з онукою та іншими членами сім`ї.

В нічний час 16 червня цього року свідок прокинулася від нецензурної лайки нетверезої обвинуваченої, яку намагалася заспокоїти онука, а коли це не вдалося, то остання вштовхнула істеричну доньку до її кімнати. Згодом прибули співробітники поліції та зафіксували обставини події.

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про злочин ОСОБА_4 о 02 годині 35 хвилин 16 червня 2020 року, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України, письмово просить територіальний орган поліції притягнути її мати ОСОБА_6 до відповідальності за систематичне вчинення до неї домашнього насильства.

Як вбачається із постанов суддів Суворовського районного суду м. Одеси від 03 лютого 2020 року, від 11 березня 2020 року та 13 березня 2020 року в справах №523/1805/20, №523/3541/20, №523/1799/19, в кожній окремо, ОСОБА_6 було притягнуто до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУАП, за вчинення 29 грудня 2019 року, 09 січня 2020 року та 19 лютого 2020 року домашнього насильства відносно своєї доньки ОСОБА_4 .

Надаючи аналіз даним доказам слід дійти наступного.

Потерпіла та вищезазначений свідок дали в суді узгоджувальні показання про неприязнений характер стосунків, що мали місце між обвинуваченою та потерпілою, в яких перша особа допускала вчинення психологічного насильства до потерпілої.

Окрім того, потерпіла, будучи приведеною до присяги та попередженою про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, дала викривальні показання щодо часу, місця та механізму застосування щодо неї насильства з боку обвинуваченої 16 червня 2020 року, що відповідає змісту пред`явленого ОСОБА_6 обвинувачення.

Судові рішення, оголошені в порядку судочинства в справах про адміністративні правопорушення, існування яких в суді також не заперечила обвинувачена, доводять, що з боку обвинуваченої систематично здійснюються дії аналогічної спрямованості. При цьому обвинувачена жодне із цих рішень не оскаржила.

Таким чином слід визнати, що невизнавальна частина показань обвинуваченої є лише її формою захисту проти висунутого обвинувачення, що спрямована виключно на бажанні пом`якшити відповідальність за вчинене.

Довід сторони захисту про не звернення потерпілої за психологічною допомогою як підстава відсутності спричинення їй будь-якої моральної шкоди, тобто не застосування до неї психологічного насильства, є помилковим, оскільки звернення за такою допомогою є правом, а не обов`язкам особи, а факт спричинення останній психологічних страждань доводиться показаннями самої ОСОБА_4 та показаннями свідка ОСОБА_7 .

Факт можливого спричинення потерпілою обвинуваченій тілесних ушкоджень в інших неконкретизованих випадках не є предметом доказування в даному кримінальному провадженні, а тому істотно не впливає на остаточні висновки суду.

Таким чином суд визнає доведеним, що ОСОБА_6 , будучи притягнутою 03 лютого 2020 року, 11 березня 2020 року та 13 березня 2020 року до відповідальності, передбаченої ч.2 ст.173-2 КУпроАП, за вчинення 29 грудня 2019 року, 09 січня 2020 року та 19 лютого 2020 року домашнього насильства відносно доньки ОСОБА_4 , перебуваючи близько 02 години 00 хвилин 16 червня 2020 року в кв. АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, під час словесного конфлікту, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, вчинила відносно ОСОБА_4 психологічне насильство у вигляді словесних образ та приниження її гідності.

Зазначені дії суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, як умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винувата перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

При призначенні покарання обвинуваченій суд констатує про відсутність обставин, які б його пом`якшували чи обтяжували.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує дані про перше притягнення обвинуваченої до кримінальної відповідальності, часткове визнання вини, її вік, посередню характеристику за місцем проживання, її показання про неофіційне працевлаштування в якості адміністратора, а також не пред`явлення до обвинуваченої будь-яких позовних вимог від потерпілої.

З урахуванням викладеного, позиції прокурора та потерпілої стосовно виду та розміру запропонованого покарання, суд вважає можливим призначити обвинуваченій такий вид покарання як громадські роботи.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Головуючий ОСОБА_1