Справа № 182/7106/20
Провадження № 1-кс/0182/1408/2020
У Х В А Л А
Іменем України
16.12.2020 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2020 року за №0002249, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, із загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, інвалідом або депутатом не являється, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

16.03.2011 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

24.05.2012 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднати 1 день не відбутого строку за вироком від 16.03.2011 року та остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 день; Строк погашення судимості переривався у зв`язку з притягнення його до кримінальної відповідальності:

31.03.2017 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 28 жовтня 2020 року розпочато кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 307 КК України за фактом незаконного придбання, зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинене особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

14.12.2020 р. о 14 год. 30 хвил. в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , як особу яку застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

15 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання посилаючись на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: проведеними НСРД, в ході яких було задокументовано злочинну діяльність ОСОБА_5 ; висновком експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів; речовими доказами; показами свідків; протоколом впізнання особи за фотознімками; протоколом обшуку. При цьому, прокурор посилався на те, що існує ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, у разі доведеності його вини йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, що може спонукати його переховуватися від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, під час проведення обшуку за одною з адрес тимчасового проживання підозрюваного, зі слів прокурора, було виявлено хімічну лабораторію і велику кількість речовини, яку направлено для проведення хімічної експертизи. Тому, прокурор в судовому засіданні наполягав на обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, визначивши розмір застави, який буде відповідати сумі не меншій ніж 500 розмірів прожиткових мінімумів доходів для працездатних громадян, оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора і просили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть цілодобового за місцем реєстрації та проживання. ОСОБА_5 визнав частково обставини, викладені в оголошеній йому підозрі, посилаючись на те, що його незаконно оглянули в приміщенні під`їзду його будинку і вилучили з кишені куртки 12 сліп пакетів психотропної речовини, яку він зберігав для власного вживання, т.я. є наркозалежною особою. До того ж, йому не надавали жодного документа на підставі якого було проведено обшук і здійснено його особистий огляд. При цьому обставини, законність та підстави затримання в порядку ст. 208 КПК України не оскаржували. Захисник підозрюваного, вважав, що оголошена підозра ОСОБА_5 за ч.2 ст. 307 КК України ґрунтується на доказах, які є недопустимими і попередня кваліфікація його дій визначена невірно, тому підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.

Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. 15 грудня 2020 року ОСОБА_5 оголошено підозру по вказаному кримінальному провадженню за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України (а.п.29-31). Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована такими доказами: протоколом прийняття заяви, згідно якої гр. ОСОБА_7 звернулась до поліції за фактом того, що гр. ОСОБА_5 в м. Нікополі, на протязі тривалого часу здійснює збут психотропної речовини «метамфетамін» (а.п.10), протоколом про проведення НСРД від 03.12.2020р., протоколом про результати контролю за вчинення злочину, протоколом огляду, протоколом огляду та помітки грошей, які були надані закупнику ОСОБА_8 для здійснення закупівлі у ОСОБА_5 , висновком експерта, відповідно до якого видана гр.. ОСОБА_8 і надана на експертизу кристалічна речовина кольору «БЕЛІЙ» містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін масою 0,0528г. та протоколом обшуку під час якого за місцем реєстрації і проживання підозрюваного було вилучено особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, висушеною масою 28,600г.
При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
При обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні умисного, злочину пов`язаного з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин (ч.2 ст.307 КК України). Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та незаконним обігом зброї.
Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України /переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлює тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 10- ти років з конфіскацією майна, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину. Щодо впливу на свідків цей ризик є мінімальним, оскільки не доведено, що підозрюваний знає особисто цих осіб і йому відомо їх місце роботи, проживання чи вони є знайомими, приятелями. В клопотанні обґрунтовано зазначено, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тому, у якому він підозрюється /п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України/, так як в ході санкціонованого обшуку, проведеного 14.12.2020 за місцем мешкання ОСОБА_5 було вилучено незбепечний наркотичний засіб канабіс та безпосередньо з кишені куртки підозрюваного вилучили 12 сліп пакетів з кристалічною речовиною, яка, як повідомив ОСОБА_5 суду, є метамфетаміном, який він зберігав для себе особисто, бо вживає тривалий час наркотичні і психотропні речовини.
Слідчий суддя бере до уваги відомості про репутацію підозрюваного, який не працює, законних джерел доходів, не має стійких родинних зв`язків, т.я. не одружений , жодна особа не перебуває на його утриманні і його джерело доходів для власного утримання і придбання наркотичних засобів, напевно є незаконним. Він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів і навіть відбував покарання реально.
Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 і зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.
При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.
Домашній арешт, на думку слідчого судді, не зможе гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки саме за місцем постійного і тимчасового мешкання останнього в ході обшуку вилученні наркотичні засоби і психотропні речовини, що свідчить про вчинення злочину ним безпосередньо за місцем мешкання.
Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке може бути призначене у разі визнання його винуватим, наявність обґрунтованої підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які послався прокурор і які суд вважає доведеними, враховуючи репутацію підозрюваного, на переконання слідчого судді, прокурором доведено те, що обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити підозрюваному розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Відповідно до вимог ст. 182 ч. 4 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до абз. 2 ч.5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, вважає необхідним та достатнім згідно ч. 5 ст. 182 КПК України обрати заставу у сумі кратній 450 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1021500 грн.
На переконання слідчого судді саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків і дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час судового розгляду.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів тобто до 14 год. 30 хвил. 12 лютого 2021 року.
Визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі чотириста п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що 1021500 (один мільйон двадцять одна тисяча п`ятсот ) гривень.
У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня внесення застави вважається особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади документ, який дає право для виїзду за межі України та в`їзд на територію України,
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії обов`язків, у разі внесення застави, становить 2 місяці, з моменту внесення застави.
Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 і його захисника ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1