Справа №498/733/20
Провадження по справі №1-кс/498/184/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2020 року смт. Велика Михайлівка Одеська область
Слідчий суддя Великомихайлівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши внесене в кримінальному провадженні №0000194 від 16.10.2020 року слідчим СВ Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майором поліції ОСОБА_3 і погоджене прокурором ОСОБА_4 клопотання про арешт майна,-
ВСТАНОВИЛА:
19 жовтня 2020 року слідчий СВ Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у зв`язку з тим, що 16.10.2020 року до чергової частини Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшла письмова заява від ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 14.10.2020 року в період часу з 20:00 годин по 00:00 годин під час розпиття спиртних напоїв невідомі особи знаходячись на території його домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 здійснили крадіжку грошей.

За даним фактом 16.10.2020 року СВ Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУ НП в Одеській області розпочато кримінальне провадження №0000194 за ч. 2 ст. 185 КК України.
В ході досудового розслідування 16.10.2020 року ОСОБА_6 , мешканка АДРЕСА_2 добровільно видала працівникам поліції кошти Національного банку України купюрою номіналом 1000 грн. в кількості 1 шт. № БА 4467450, яку надав їй ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_3 .
Слідчий повідомлений належним чином про час і місце розгляду клопотання, до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що розгляд клопотання за відсутності слідчого, прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду та їх неприбуття відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, матеріали додані до нього, вважаю, що клопотання має бути задоволено, виходячи з наступного.
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження зареєстроване в ЄРДР за №0000194 від 16.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Згідно вимог ч.1 ст. 170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно зі ст.173 ч.2 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Також, судом враховано те, що вищезазначені кошти Національного банку України купюрою номіналом 1000 грн. в кількості 1 шт. № БА 4467450, яку надав ОСОБА_8 , мешканці АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_3 , мають доказове значення по справі, для повного та всебічного встановлення обставин та кваліфікації кримінального правопорушення, з метою проведення відповідних експертиз та те, що існує реальна загроза зміни або знищення слідів кримінального правопорушення.
З огляду на вищезазначене, виникла необхідність накласти арешт та вилучити в розумінні п.1 ч.2 ст.167 КПК України кошти Національного банку України купюрою номіналом 1000 грн. в кількості 1 шт. № БА 4467450, яку надав ОСОБА_8 , мешканці АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_3 по матеріалам кримінального провадження №0000194 від 16.10.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Таким чином, врахувавши думку слідчого, дослідивши матеріали поданого клопотання, приймаючи до уваги необхідність всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, вважаю, що доводи органу досудового розслідування про необхідність накладення арешту у вигляді заборони використання та розпорядження речами, зазначеними в клопотанні обґрунтовані і тому клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя-
ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання слідчого СВ Великомихайлівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області майора поліції ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні №0000194 від 16.10.2020 року і погоджене прокурором ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт у вигляді заборони використання та розпорядження на кошти Національного банку України купюрою номіналом 1000 грн. в кількості 1 шт. № БА 4467450, яку надав ОСОБА_8 , мешканці АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_3 та після проведення відповідних експертиз передати на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Великомихайлівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, до прийняття рішення по даному кримінальному провадженню в суді.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1