Справа № 638/3910/16-к
Провадження № 1-кс/638/2333/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву про скасування арешту ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000283 від 03.12.2014 року, -

встановив:
До Дзержинського районного суду міста Харкова від 09 вересня 2020 року надійшла заява про скасування арешту, з якою звернувся представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 та просить скасувати арешт майна, а саме автомобілю ВАЗ 21093 1999 року випуску держаний номерний знак НОМЕР_1 , посилаючись на неможливість розпорядитися вказаним в ухвалі Ленінського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2015 року та арештованим майном. Крім того зазначає, що вказаний арешт обмежив права його довірителя і ці дії призводять до певних незручностей.
У судове засідання ні заявник особисто ні його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явились. Електронною поштою адвокат ОСОБА_4 надіслав заяву, де вказав, що просить розглядати заяву за його відсутності, підтримує заяву та просить її задовольнити.
Матеріали кримінального провадження витребувані судом та надійшли до суду 21 вересня 2020 року.
З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, обговоривши доводи клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи із наступного.
У розумінні положень ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та
або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ухвали Ленінського районного суду міста Харкова від 27 лютого 2015 року на вказаний автомобіль накладено арешт, так як він належить підозрюваному ОСОБА_5 . Документів, які б свідчили про законне вибуття із власності ОСОБА_5 вказаного автомобілю суду не надано. Довіреність видана ОСОБА_5 ОСОБА_3 21 вересня 2010 року на користування вказаним автомобілем не впливає на право власності саме ОСОБА_5 на вказаний автомобіль.
За санкціями статті, за якими обвинувачується ОСОБА_5 передбачена конфіскація, тому вирішення питання зняття арешту може унеможливити виконання обвинувального вироку за вказаним кримінальним провадженням.
Питання арешту вирішується судом при ухваленні вироку.
Враховуючи викладене, суд вважає, підстави для задовлення заяви про скасування арешту на даній стадії відсутні.

Керуючись ч. 6 ст. 9, ст. 7, ст.ст. 100,170, 173,174 КПК України, суд,-

постановив:

Заяву про скасування арешту ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000283 від 03.12.2014 року залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду області протягом 5 днів з дня отримання особою, яка її оскаржує, копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1