Справа № 738/1513/20
№ провадження 1-в/738/228/2020
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Державною установою «Менська виправна колонія (№91)» клопотання ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

за участю:
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_4
захисника - ОСОБА_5
засудженого ОСОБА_2
В С Т А H О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою.
До Менського районного суду Чернігівської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Клопотання мотивоване тим, що він засуджений Харківським районним судом Харківської області від 24 липня 2019 року, ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2020 року залишеного без змін, за ч.2 ст.156 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до 3 років позбавлення волі, за час відбування покарання в місцях позбавлення волі порушень вимог встановленого порядку відбування покарання не допускає, розпорядок дня виконує, стягнень має, на даний час на підприємстві установи не працевлаштований за медичними показниками, має ряд захворювань, є особою, яка досягла пенсійного віку, однак, незважаючи на це, бажання працювати виявляє, бере участь у виконанні робіт з благоустрою установи, які виконує в міру своїх можливостей за станом здоров`я, на даний час відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, вважає, що своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.
Виклад позиції учасників судового розгляду.
Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав заявлене клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини, зазначив, що увесь час відбування покарання в місцях позбавлення волі дотримується розпорядку дня, стягнень не має, за станом здоров`я (катаракта обох очей, хвороба хребта, коліна) та за віковим критерієм (пенсіонер) на підприємстві установи не працевлаштований, проте виявляє бажання працювати, у зв`язку з чим залучений до праці на громадських засадах у рахунок двогодинних відпрацювань, роботу намагається виконувати сумлінно в міру своїх можливостей за станом здоров`я.
Захисник засудженого ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання свого підзахисного, посилаючись на викладені в ньому обставини, наполягала на його задоволенні.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Представники Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» та Спостережної комісії Менської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явилися, їх неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Встановлені судом обставини.
ОСОБА_2 засуджений вироком Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2019 року за ч.2 ст.156 КК України із застосуванням ст.69 КК України, до 3 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислюється з часу його фактичного затримання з 09 жовтня 2018 року (арк.с.53,54).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18 червня 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін (арк.с.55-56).
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Харківського районного суду Харківської області від 24 липня 2019 року набрав законної сили 18 червня 2020 року (арк.с.57).
Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 затримано 09 жовтня 2018 року (т.1 арк.о.с.5-8).
Отже, на час розгляду клопотання засуджений ОСОБА_2 відбув більше 2/3 частини призначеного судом покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_2 перебуває в місцях позбавлення волі з 09 жовтня 2018 року.
За час перебування в Харківському СІЗО порушень встановленого режиму утримання не допускав, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заохочень не мав.
З 05 жовтня 2020 року засуджений ОСОБА_2 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)». За час відбування покарання у виправній колонії розпорядок дня виконує, стягнень не має, на профілактичних обліках не перебуває, на виробництві установи не працевлаштований за медичними показниками, бажання працювати виявляє, залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов засуджених, до яких відноситься в міру своїх можливостей за станом здоров`я,з представниками адміністрації ввічливий та чемний, на зроблені зауваження реагує належним чином, робить для себе належні висновки, відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, згідно з поданою письмовою заявою засудженого залучений до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», яку розпочав реалізовувати.
Рішенням комісії Державної установи «Менська виправна колонія (№91)» (протокол №20 від 30 жовтня 2020 року) засудженому ОСОБА_2 відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення (т.2 арк.о.с.1), однак, приймаючи вказане рішення, установа виконання покарання належним чином не мотивувала його.
Згідно з постановою спостережної комісії Менської районної державної адміністрації №93 (протокол №34 від 20 листопада 2020 року), остання погодила застосування до засудженого ОСОБА_2 пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (арк.с.38).
Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.
Частиною 1 статті 81 КК України визначено, що до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2 та ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відповідно до ч.1 ст.118 КВК України засуджені до позбавлення волі мають право працювати. Праця здійснюється на добровільній основі на підставі договору цивільно-правового характеру або трудового договору, який укладається між засудженим та фізичною особою - підприємцем або юридичною особою, для яких засуджені здійснюють виконання робіт чи надання послуг.
Частиною 2 статті 118 КВК України регламентовано, що засудженим, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дозволяється працювати за їхнім бажанням з урахуванням висновку лікарської комісії колонії.
Дослідивши дані, які характеризують особу засудженого ОСОБА_2 , в судовому засіданні встановлено, що увесь час відбування покарання в місцях позбавлення волі засуджений дотримується вимог, що визначають порядок та умови відбування покарання, стягнень не має, разом з цим має незадовільний стан здоров`я, є пенсіонером, що підтверджується матеріалами справи, в зв`язку з чим на підприємстві установи виконання покарань не працевлаштований, проте бажання працювати виявляє, залучений до виконання робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов засуджених.
Проаналізувавши весь період відбування покарання засудженим ОСОБА_2 суд дійшов висновку про застосування до нього умовно дострокового звільнення, оскiльки вiн сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та вiдбув 2/3 частини призначеного строку покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.
Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно - достроково на невiдбутий строк покарання 10 (десять) місяців 01 (один) день позбавлення волі.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_2 , що відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України у разі вчинення протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 11 грудня 2020 року.

Суддя ОСОБА_1