справа №619/5175/20
провадження №1-кс/619/115/21
01 лютого 2021 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Зелена Роща, Поченського району, Брянської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в структурному підрозділі «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою без визначення розміру застави на особисте зобов`язання або домашній арешт зі встановленням для підозрюваного ОСОБА_4 певних обов`язків.
За матеріалами вищевказаного кримінального провадження було встановлено, що приблизно у червні 2020 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_6 з проханням допомогти йому з оформленням документів щодо права власності на нерухомість, а саме на житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Для оформлення відповідної документації, протягом двох тижнів, ОСОБА_4 передав ОСОБА_6 грошові кошти за надання вищезазначених послуг. Наприкінці вересня 2020 року ОСОБА_6 передала ОСОБА_4 відповідну документацію із чеками, які підтверджують витрати за виконані послуги щодо оформлення відповідної документації.
Після чого, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 з корисливих мотивів, шляхом погроз застосування насильства та шляхом незаконних вимог повернення грошових коштів.
Реалізуючи свій злочинний прямий умисел, спрямований на вимагання грошових коштів у ОСОБА_6 , переслідуючи при цьому корисливий мотив, з метою збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 12.09.2020 року зателефонував ОСОБА_6 та висловив незаконну вимогу повернення йому грошових коштів у розмірі 1000 доларів США, при цьому погрожуючи заподіянням тілесних ушкоджень.
13.10.2020 року близько 11.00 години ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, зустрівся з ОСОБА_6 в смт Козача Лопань та погрожуючи заподіянням тяжких тілесних ушкоджень у вигляді хімічних опіків очей, тримаючи при цьому в правій руці пляшку з рідиною, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілої, повторно висловив вимогу передачі йому грошових коштів у розмірі 1000 доларів США та з метою залякування та підтвердження реальності своїх намірів застосував щодо останньої фізичне насильство, яке виразилось у вигляді утримування рукою за волосся та натискання великими пальцями рук на очі, з одночасним висловлюванням погроз заподіяння смерті.
В результаті вказаних дій ОСОБА_4 , ОСОБА_6 сприймала погрози з його боку як реальні, з метою недопущення спричинення їй тяжких тілесних ушкоджень повідомила ОСОБА_4 , що в неї на даний час у зв`язку з хворобою відсутні грошові кошти у такій сумі і вона зможе повернути грошові кошти пізніше.
24.12.2020 року о 15 годині 44 хвилин ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, зустрівся з ОСОБА_6 в попередньо умовленому місці, а саме в м. Дергачі, по вул. Вокзальній, поблизу магазину «Свіже м`ясо» та погрожуючи заподіянням тілесних ушкоджень, з метою заволодіння грошовими коштами потерпілої, повторно висловив незаконну вимогу передачі йому грошових коштів у розмірі 1400 доларів США.
В подальшому 24.12.2020 під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії імітування обстановки злочину, ОСОБА_6 зустрілась з ОСОБА_4 , в попередньо умовленому місці, а саме в м. Дергачі, по вул. Вокзальній, поблизу магазину «Свіже м`ясо». Продовжуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами, ОСОБА_4 шляхом висловлення погроз та вимоги передачі грошових коштів отримав від ОСОБА_6 частину обумовленої суми, а саме грошові кошти в сумі 14 000 грн., які попередньо були оброблені спеціальним засобом.
24.12.2020 о 16 годині 17 хвилин біля магазину «Свіже м`ясо» по вул. Вокзальній в м. Дергачі ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час обшуку ОСОБА_4 , проведеного на підставі ч.3 ст.208 КПК України, в ході якого було виявлено і вилучено 70 купюр номіналом 200 гривень, на загальну суму 14 000 гривень, які при огляді за допомогою люмінесцентної лампи проявляли специфічне забарвлення.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, тобто у вимозі передачі чужого майна (вимагання), вчиненому з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.
26 грудня 2020 року слідчим суддею Дергачівського районного суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20 лютого 2021 року включно без визначення розміру застави.
Захисник ОСОБА_5 посилається на те, що на теперішній час відсутні будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки відповідно до матеріалів справи, підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, працевлаштований, так як згідно довідки №01-11/277 від 28.12.2020 виданої в.о. помічником начальника з кадрових питань ОСОБА_4 з 26 червня 1995 року працює в структурному підрозділі «Харківська автобаза» регіональної філії «Південна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» водієм автотранспортих засобів Харківської автоколони, характеризується позитивно. Крім того, перебування підозрюваного під вартою може суттєво погіршити його стан здоров`я.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили його задовольнити, так як підозрюваний не звільнений за місцем роботи, тому з метою матеріального забезпечення родини останнього, просили про можливість продовження ним відвідувати роботу.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти клопотання, але просила змінити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.
Ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 26.12.2020 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.02.2021.
За положеннями п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження, зокрема, є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4. ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Частиною 1 статті 201 КПК України передбачено, що підозрюваний, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування клопотання про зміну запобіжного заходу.
Згідно з ч. 4 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою..
При обранні виду запобіжного заходу суди враховують вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадків за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Матеріали кримінального провадження, дають підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.
При цьому, слідчий суддя вважає, що мається можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, та враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки з родиною сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має інвалідність 3 групи.
Крім того, в судовому засіданні захисник та підозрюваний повідомили про те, що останній щиро кається в скоєному, зробив відповідні висновки про недопустимість вирішення цивільно-правових питань шляхом скоєння злочину, просить вибачення у потерпілої ОСОБА_6 .
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Мамедова проти Росії» (№7064 від 01.06.2006 року) посилання на тяжкість обвинувачення як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що особа переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги лише тяжкість злочину.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Сергій Волосюк проти України» (від 12.03.2009 року) по закінченні певного часу тяжкість злочину не може бути достатньою причиною для виправдання тривалого ув`язнення і судові органи повинні надати більше підстав, які повинні бути чітко вказані й обґрунтовані в їх рішеннях.
В п. 51 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» (від 26.06.1991 року) зазначено, що попереднє ув`язнення не повинно визначати покарання у виді позбавлення волі і не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ «Попков проти Росії» підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою, а влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.
Згідно з положенням Конвенції про захист прав людини, а також загальної спрямованості реформи кримінального судочинства на гуманізацію й підвищення гарантій захисту прав особи, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя дійшов висновку про зміну підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
Так як до підозрюваного застосовується запобіжний захід, то слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою та покладає обов`язки не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців.
Згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Верховний Суд у своїй постанові від 28 березня 2019 року (справа № 286/1695/18 провадження № 51-7345км18) зазначив, що виходячи із системного аналізу положень ст. 309 КПК України, суд касаційної інстанції вважає, що поняття «застосування запобіжного заходу» охоплює не тільки його обрання, але й випадки зміни запобіжного заходу, коли суд обирає інший захід.
Право на доступ до суду, закріплене у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути реалізовано тільки у відповідності до вимог національного законодавства, в зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про право на оскарження рішень слідчих суддів, діє в межах тих повноважень, які встановлені діючим кримінальним процесуальним законом і не приймає до уваги доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки вони можуть бути перевірені судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Частинами 1 і 2 статті 309 КПК України визначено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зазначений перелік є вичерпний та розширеному тлумаченню не підлягає.
Статтею 205 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Враховуючи викладене та керуючись статтями 183, 193, 194, 196, 201, 205, 309, 392 КПК України, слідчий суддя, -
Змінити підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 22 год. 00 хв. доби по 06 год. 00 хв. наступної доби.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою;
- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання начальнику відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області.
Начальник відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області повинен негайно поставити на облік ОСОБА_4 і повідомити про це слідчому.
Негайно звільнити ОСОБА_4 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали про зміну запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню та діє до 20 лютого 2021 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1