Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/4592/20
Провадження № 1-кп/490/667/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув вищу освіту, є одруженим, має доньку ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює директором ТОВ НПК "Амарант", мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. 18 березня 2020 року близько 19:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в районі будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_5 удар правою рукою в область лівої сторони обличчя.

Внаслідок удару ОСОБА_4 в ОСОБА_5 утворились тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин лівої щоки, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України - як умисне легке тілесне ушкодження.
Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні правопорушення за встановлених судом обставин визнав повністю та підтвердив, що дійсно 18 березня 2020 року наніс ОСОБА_5 сильного ляпасу в область обличчя.
Такі свої дії пояснив "хамським" відношенням потерпілого до нього, як до особи, який потерпілий надавав послуги.
Обвинувачений також вказав, що про вчинене шкодує, адже усвідомлює, що не мав права наносити удар іншій людині.

Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження підтвердив, що дійсно надавав послуги підприємству, яким керує ОСОБА_4 , на ґрунті порядку надання таких послуг між ним та обвинуваченим виник конфлікт, під час якого той вдарив його / ОСОБА_5 / правою рукою в область обличчя.

Враховуючи, що наведені покази обвинуваченого та потерпілого узгоджуються поміж собою та з висунутим обвинуваченням суд, з урахуванням думки сторін про можливість такого, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального проступку, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого факт нанесення ОСОБА_4 удару ОСОБА_5 за встановлених судом обставин суд вважає встановленим.

4. Відповідно до висновку експерта № 329 від 19 березня 2020 року за наслідками дій ОСОБА_4 в ОСОБА_5 виникли тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин лівої щоки, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

З огляду на наведене суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку за встановлених судом обставин доведеною.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

5. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує сприяння ним у дізнанні та судовому розгляді кримінального правопорушення.

6. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, під час судового розгляду кримінального провадження не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

7. При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 1 статті 125 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним правопорушення, обставини, що пом`якшують його відповідальність, а також особу винного.

Оцінюючи характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 , суд враховує, що ним вчинений кримінальний проступок, а також - те, що внаслідок його вчинення суттєвих наслідків не настало.

Суд враховує також, що неправомірні дії обвинуваченим були вчинені під час виконання потерпілим трудових обов`язків та - відносно особи, яка лише надавала послуги обвинуваченому на виконання вказівок його /потерпілого/ керівництва.

Таке певною мірою підвищує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 правопорушення.

Оцінюючи особу винного, суд враховує, що він раніше не вчиняв злочинів та не судився, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

З огляду на таке суд вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у сумі 850 грн.)

8. Цивільний позов у цій справі не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 474 - 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (у сумі 850 грн.)
Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_8 =

08.09.2020