Ухвала
2 лютого 2021 року

м. Київ
справа № 742/2098/18
провадження № 51 - 1715 км 20

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 8 січня 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000365, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, котрий народився в м. Ніжин Чернігівської області, проживає по АДРЕСА_1 , судимий 18 липня 2017 року за ч. 1 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу у розмірі 750 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК (у редакції Закону № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року).
встановив:
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2019 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 203-2 КК (у редакції Закону № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року) до покарання у виді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 000 грн.

Прийнято рішення щодо процесуальних витрат і речових доказів.
Цим вироком також засуджено ОСОБА_9 щодо якого судові рішення у касаційному порядку не переглядаються.

Згідно з вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у пособництві в зайнятті гральним бізнесом, вчиненим за таких обставин.

Так, 28 лютого 2017 року о 17.35 год. ОСОБА_8 , шляхом усунення перешкод сприяв вчиненню злочину, що вчинив його знайомий ОСОБА_9 , а саме, перебуваючи поряд з приміщенням УЗЕ в Чернігівській області ДЗЕ НП України за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, за не перешкоджання зайняттю ОСОБА_9 гральним бізнесом за адресою: АДРЕСА_2 , та за сприяння останньому в уникненні юридичної відповідальності за ці дії, надав старшому оперуповноваженому міжрайонного відділу №3 (м. Прилуки) УЗЕ в Чернігівській області ДЗЕ НП України ОСОБА_10 частину раніше запропонованої неправомірної вигоди в сумі 5 000 грн, після чого ОСОБА_8 було затримано працівниками поліції, а неправомірна вигода вилучена.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 8 січня 2020 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_8 скасовано, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення його винуватості і вичерпанням можливості їх отримати.
У касаційному порядку ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_8 оскаржив прокурор ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції.
Проте до початку касаційного розгляду прокурор ОСОБА_7 відмовився від касаційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що касаційне провадження підлягає закриттю у зв`язку з відмовою прокурора від касаційної скарги та відсутністю касаційних скарг інших осіб, які мають право на касаційне оскарження.
Керуючись статтями 432, 403 КПК, суд
постановив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 , який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 8 січня 2020 року щодо ОСОБА_8 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3