Справа № 357/7428/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про вирішення питання щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 26.02.2020 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік,-

В С Т А Н О В И В:

В поданні орган пробації просить привести вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2020 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VШ у частині вирішення питання про зниження покарання до максимальної межі, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 .

Засуджений, представник Білоцерківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та прокурор в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду подання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв та клопотань до суду не надходило.

Враховуючи положення абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, суд вважає за можливе розглянути подання без присутності належним чином повідомлених учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду подання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши подання та матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначено йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 рік.

Починаючи з 09.04.2020 ОСОБА_4 перебуває на обліку в Білоцерківському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» за № 2617-VIII від 22.11.2018, яким до санкції ч. 1 ст. 309 КК України внесено зміни та визначено, що вказане правопорушення карається карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Частиною 1статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Частиною 3 зазначеної статті визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію в часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як слідує з подання органу пробації його подано до суду на підставі п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України за якою під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 3 ст. 74 КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII, який набрав законної сили 01.07.2020, мають зворотну дію в часі в частині санкції ч. 1 ст. 309 КК України, з якої виключено такий вид покарання як позбавлення волі, а визначено найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, однак, вироком суду до засудженого застосоване положення ст. 75 КК України та звільнено від відбування покарання з випробуванням, тобто фактично призначене покарання у виді позбавлення волі засудженим не відбуте, тому вирішення питання щодо приведення вироку суду від 26.02.2020 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VII є недоцільним.

Додатково слід зазначити, що будь-яких негативних наслідків для засудженого не настає, оскільки у випадку виконання ним покладених на нього обов`язків та не вчинення нового злочину після закінчення іспитового строку засуджений звільняється судом від призначеного йому покарання, а в разі скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, суд може вирішити зазначене питання про приведення вироку у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення судового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення подання органу пробації.

Керуючись статтями537та539 КПК України, ст. ст.72,74,75,78 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про приведення вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.02.2020 року стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII щодо зниження покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового Закону або пом`якшення призначеного покарання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1