УХВАЛА
16 жовтня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Приморського районного суду м. Одеси клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління ГУ ДФС в Одеській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню № 0000081 від 22.11.2019 року,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління ГУ ДФС в Одеській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000081 від 22.11.2019 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно після проведення обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ФОП « ОСОБА_5 » (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована в Південному управлінні у м. Одесі Головного управління ДПС в Одеській області, шляхом не відображення у податковій звітності реального обсягу доходу, ухилився від сплати єдиного податку на суму 6813075 грн.

З 23.10.2007 року ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) є фізичною особою підприємцем, перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області, зареєстрована в якості платника єдиного податку 2 групи). Адреса реєстрації: АДРЕСА_2 . Основним видом діяльності є роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям. Посвідка на постійне проживання ОД НОМЕР_2 від 31.08.2011 року.

Згідно з інформацією з бази даних «Укрпатент» встановлено, що торгова марка «DILVIN» зареєстрована на громадянку ОСОБА_6 (і.п.н. НОМЕР_1 ).

Крім того, до протиправної діяльності пов`язаної з ухиленням від сплати податків задіяна ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з 06.12.2019 року є фізичною особою підприємцем. Перебуває на обліку в ДПІ у Приморському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області. Зареєстрована в якості платника єдиного податку). Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; основним видом діяльності є оптова торгівля текстильними товарами. Посвідка на постійне проживання НОМЕР_3 від 14.04.2017 року.

ФОП ОСОБА_5 , зареєстрована в якості платника єдиного податку другрої групи, основним видом діяльності якої є роздрібна торгівля з лотків і на ринках текстильними виробами, одягом і взуттям. Згідно інформації з бази даних «Укрпатент» встановлено, що ОСОБА_5 (і.п.н. НОМЕР_1 ) являється власником торгової марки «DILVIN».

Під час досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що громадянки Молдови: ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_8 , займаються ввезенням на митну територію України одягу з Туреччини, ТМ «DILVIN» за допомогою «карго» оператора «ALSU-TRANS».

Розрахунок з оператора «ALSU-TRANS» здійснюється готівковими коштами, без будь якого відображення у податковій та бухгалтерській звітності, та в подальшому ввезений товар реалізують на постійній основі на внутрішньому ринку України в оптовій та роздрібній мережі на ринку та магазинах міста, без повного відображення отриманих доходів та відповідної сплати податків.

Фактично, з митниці вантаж кожного тижня доставляється до складського приміщення підконтрольного громадянкам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Відповідно до висновку економічного дослідження № 111 від 14.11.2019 року, за умови, що загальний обсяг доходу від провадження господарської діяльності, отриманий фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з червня по середину листопада 2019 року, складає в сумі 46920500 грн., заниження вказаною особою податкових зобов`язань по єдиному податку нормативно підтверджується на суму 6813075 грн., що є особливо великим розміром та відповідальність за яке, передбачено ч.3 ст.212 КК України.

Так, 07.10.2020 року проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено майно.

08.10.2020 року слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами речей та документи, які вилучені під час даного обшуку.

Одним з доказів умисного ухилення від сплати податків являються первинні бухгалтерські, облікові та інші документи, чорнові записи, носії електронної інформації, які відображають об`єми, хронологію та інші дані про фактичні фінансово - господарські операції, що є об`єктами оподаткування.

Таким чином, виявлені та вилучені в ході обшуку по кримінальному провадженню первинні фінансово-господарські документи, чорнові записи, печатки та грошові кошти та товарно-матеріальні цінності згідно положень ст.ст. 98, 99 КПК України є речовими доказами, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

У органу досудового розслідування є підстави та розумні підозри вважати, що вилучені у ході обшуку речі та документи є доказом умисного ухилення від сплати податків, були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, ТМЦ.

В свою чергу повернення, не заборона використання та розпорядження вилученими у ході проведення обшуку речами та документами може призвести до їх зникнення, втрати або пошкодження, або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і суттєво вплинути на його подальший хід. Вказане в тому числі може призвести до втрати речових доказів у кримінальному провадженні.

Також, вилучені речі та документи необхідні для подальшого проведення судових експертиз, оскільки можуть містити сліди вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий ОСОБА_3 надала до суду заяву, у якій клопотання підтримала та просила судове засідання провести за її відсутності.
Представник власника майна адвокат ОСОБА_11 надала до суду заяву, у якій заперечувала проти накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, посилаючись на те, що воно не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та просила судове засідання провести за її відсутності.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління ДФС в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 22.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ФОП « ОСОБА_5 » (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрована в Південному управлінні у м. Одесі Головного управління ДПС в Одеській області, шляхом не відображення у податковій звітності реального обсягу доходу, ухилився від сплати єдиного податку на суму 6813075 грн.

Вивченням клопотання слідчого встановлено, що майно, яке було виявлене та вилучене під час проведення обшуку 07.10.2020 року приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , може містити відомості про обставини вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, чи бути знаряддям вчинення злочину, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні.
Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та з метою проведення судових експертиз з вилученим майном.
Розслідування злочинів, передбачених ст. 212 КК України, передбачає дослідження органом досудового розслідування фінансових та бухгалтерських документів. На даний час у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, тому вилучені предмети та документи повинні бути дослідженні органом досудового розслідування під час досудового розслідування кримінального провадження. У строк передбачений законом власники майна та їх представники можуть звернутись до суду з клопотанням про скасування накладення арешту на майно в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.
Щодо накладення арешту на інше майно.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги ч. 2 ст. 171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.
Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.
Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.
Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).
У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Слідчим в клопотанні не обґрунтовано належним чином накладення арешту на таке майно як:
-Бумажний пакет з надписом: «Афина (большой чек) 01.10.20, 02.10.20, 03.10.20», в якому знаходиться:

1.1.31 (тридцять одна) тис. грн.;

1.2.2 чека на 2 арк.;

1.3.6 товарних чеків на 6 арк.;

1.4.1 арк. чорнових записів;

-Бумажний пакет з надписом: «Ситикотовский» 01.10.20, 02.10.20, 03.10.20», в якому знаходиться:

1.5.23426 (двадцять три тисячі чотириста двадцять шість) грн.;

1.6.3 чека-возврата на 3 арк.;

1.7.3 Z-отчета на 3 арк.;

1.8.40 чеків Приватбанк на 40 арк.;

1.9.13 товарних чеків на 13 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «Афина 04.10.20», в якому знаходиться:

1.10.9750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.,

1.11.4 отчета о продажах на 4 арк.;

1.12.Чорнові записи на 1 арк.;

1.13.2 чека продаж на 2 арк.;

1.14.1 Z-отчет на 1 арк.;

1.15.5 чеків Приватбанк на 5 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «Афина 03.10.20 (большой чек Н.П)», в якому знаходиться:

1.16.6110 (шість тисяч сто десять) грн.;

1.17.Отчеты о продажах на 3 арк.;

1.18.1 чек продаж на 1 арк.;

1.19.1 Z-отчет на 1 арк.;

1.20.1 чек-возврат на 1 арк.;

1.21.1 чек Приватбанк на 1 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «Афина 05.10.20», в якому знаходиться:

1.22.14595 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.;

1.23.Чорнові записи на 1 арк.;

1.24.З отче та о продажах на 3 арк.;

1.25.6 чеків Приватбанк на 6 арк.;

1.26.1 чек продаж на 1 арк.;

1.27.1 чек отчета по кассе на 1 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «02.10.20 Афина (большой чек Н.П)», в якому знаходиться:

1.28.45230 (сорок п`ять тисяч двісті тридцять) грн.;

1.29.Чорнові записи на 1 арк.;

1.30.4 отчета о продажах на 4 арк.;

1.31.1 чек Приватбанк на 1 арк.;

1.32.1 чек-возврат на 1 арк.;

1.33.1 чек продаж на 1 арк.;

-4900 (чотири тисячі дев`ятсот) доларів США.

Із пояснень представника власника слідує, що перелічені речі не стосуються податкової та фінансової звітності підприємства.
Предметом злочину, передбаченого ст. 212 КК України, є конкретні, визначені податки, збори та інші обов`язкові платежі, що входять в систему оподаткування, безпосереднім об`єктом злочину є суспільні відносини у сфері податкового регулювання. Таким чином, відсутні підстави вважати, що вищевказані речі, стосовно яких здійснюється кримінальне провадження за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, відповідають критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.
За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.
Також, в своєму клопотанні слідчий недостатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на вилучені під час обшуків грошові кошти. На даний час у кримінальному провадженні нікому не повідомлено про підозру, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, тому слідчий суддя вважає, що немає підстав для накладення арешту на вилучені під час обшуку грошові кошти.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, оскільки слідчий в своєму клопотанні недостатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власників вказаного майна.
Керуючись ст.ст. 167-173, 309, 372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління ГУ ДФС в Одеській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню №0000081 від 22.11.2019 року, задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 рокув ході проведеного 07.10.2020 року обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

-Блокнот світлого кольору з надписом «dilvin» в якому містяться чорнові записи 1 од.;

-Чорнові записи на 8 арк.;

-Комп`ютерний жорсткий диск «WD Blue» s/n:wcc6y5dlf4y2;

-Комп`ютерний жорсткий диск «HYPER» 50026b726408fff8;

-Блокнот синього кольору з надписом «Sines», в якому містяться записи щодо діяльності магазинів «Dilvin»;

-Чорнові записи на 29 арк.;

-Блокнот світлого кольору з надписом «dilvin» в якому містяться чорнові записи 1 од.;

-Блокнот світлого кольору з надписом «dilvin» в якому містяться чорнові записи 1 од.;

-Зошит з надписом «Flowers Wall»в якому містяться чорнові записи діяльності «Dilvin» 1 од.

В частині накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучене у кримінальному провадженні №0000081 від 22.11.2019 рокув ході проведеного 07.10.2020 року обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
-Бумажний пакет з надписом: «Афина (большой чек) 01.10.20, 02.10.20, 03.10.20», в якому знаходиться:

1.1.31 (тридцять одна) тис. грн.;

1.2.2 чека на 2 арк.;

1.3.6 товарних чеків на 6 арк.;

1.4.1 арк. чорнових записів;

-Бумажний пакет з надписом: «Ситикотовский» 01.10.20, 02.10.20, 03.10.20», в якому знаходиться:

1.5.23426 (двадцять три тисячі чотириста двадцять шість) грн.;

1.6.3 чека-возврата на 3 арк.;

1.7.3 Z-отчета на 3 арк.;

1.8.40 чеків Приватбанк на 40 арк.;

1.9.13 товарних чеків на 13 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «Афина 04.10.20», в якому знаходиться:

1.10.9750 (дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят) грн.,

1.11.4 отчета о продажах на 4 арк.;

1.12.Чорнові записи на 1 арк.;

1.13.2 чека продаж на 2 арк.;

1.14.1 Z-отчет на 1 арк.;

1.15.5 чеків Приватбанк на 5 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «Афина 03.10.20 (большой чек Н.П)», в якому знаходиться:

1.16.6110 (шість тисяч сто десять) грн.;

1.17.Отчеты о продажах на 3 арк.;

1.18.1 чек продаж на 1 арк.;

1.19.1 Z-отчет на 1 арк.;

1.20.1 чек-возврат на 1 арк.;

1.21.1 чек Приватбанк на 1 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «Афина 05.10.20», в якому знаходиться:

1.22.14595 (чотирнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять) грн.;

1.23.Чорнові записи на 1 арк.;

1.24.З отче та о продажах на 3 арк.;

1.25.6 чеків Приватбанк на 6 арк.;

1.26.1 чек продаж на 1 арк.;

1.27.1 чек отчета по кассе на 1 арк.;

-Бумажний пакет з надписом: «02.10.20 Афина (большой чек Н.П)», в якому знаходиться:

1.28.45230 (сорок п`ять тисяч двісті тридцять) грн.;

1.29.Чорнові записи на 1 арк.;

1.30.4 отчета о продажах на 4 арк.;

1.31.1 чек Приватбанк на 1 арк.;

1.32.1 чек-возврат на 1 арк.;

1.33.1 чек продаж на 1 арк.;

-4900 (чотири тисячі дев`ятсот) доларів США, відмовити з підстав, вказаних у мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути особам, у яких було вилучене зазначене майно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Виконання ухвали покласти слідчого з ОВС першого відділу розслідування кримінальних проваджень Слідчого управління ГУ ДФС в Одеській області лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 на або інших слідчих з групи у кримінальному провадженні за №0000081 від 22.11.2019 року.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1