ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
та учасників провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілого ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000459 від 03.08.2018 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою технічною освітою, розлученого, не працюючого раніше не судимого, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст апеляційних скарг і судового рішення суду першої інстанції.
На вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 травня 2020 року заступник прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 , потерпілий ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 та представникцивільного відповідача Моторно-транспортного (страхового) бюро України адвокат ОСОБА_11 подали апеляційні скарги.

Цим вироком ОСОБА_6 , визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого:

ЄУНСС №718/2750/19 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_12
Категорія: ч.2 ст. 286 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
КП №11-кп/822/341/20

-ч.2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задоволено частково.

Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Кіцманським РС УДМС в Чернівецькій області 26.12.2012 року, мешканця АДРЕСА_2 , а саме:

- матеріальну шкоду в сумі 11421 (одинадцять тисяч чотириста двадцять один) гривень 73 копійок;

- ринкову вартість моторолера на суму 14136 (чотирнадцять тисяч сто тридцять шість гривень) 92 копійок;

- моральну шкоду в сумі 125190 (сто двадцять п`ять тисяч сто дев`яносто) гривень 00 копійок;

- витрати за надання правової допомоги на суму 52 447 (п`ятдесят дві тисячі чотириста сорок сім) гривень 00 копійок.

Всього на загальну суму 203195 (двісті три тисячі сто дев`яносто п`ять тисяч) гривень 65 копійок.

Судові витрати за залучення експерта в сумі 10968 гривень 16 коп. стягнути з ОСОБА_6 , на користь держави.

Скасовано арешт накладений ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07.08.2018 року на автомобіль марки «ВАЗ 2105», д.н.з. НОМЕР_2 № НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , жителю с. Кліводин Кіцманського району Чернівецької області та перебуває у розпорядженні за довіреністю у ОСОБА_6 - повернуто ОСОБА_6 ..

Вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи апелянтів.
Прокурор у поданій апеляційній скарзі просить скасувати вирок та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (роки).

Не заперечуючи правової кваліфікації дій обвинуваченого та доведеності його вини у вчиненому, вказує, що районним судом безпідставно застосовано положення ст.75 КК України, не враховано ставлення ОСОБА_6 до скоєного та його поведінку після вчинення кримінального правопорушення. Звертає увагу на ряд грубих порушень пунктів ПДР, допущених обвинуваченим, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та наслідки для здоров`я потерпілого. Крім того, вказує, що звільнення від відбування призначеного судом додаткового покарання згідно ст.75 КК України не допускається.

Потерпілий ОСОБА_8 у поданій апеляційній скарзі також ставить питання про скасування вироку та ухвалення нового вироку в частині призначеного покарання обвинуваченому. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що, вірно встановивши винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував поведінку засудженого, який не відшкодував заподіяну шкоду, намагається уникнути відповідальності за вчинене. Вважає, що судом не враховано тяжкі наслідки у виді тілесних ушкоджень, що призвели до інвалідності потерпілого, які, відповідно до п.5 ч.1 ст.67 КК України, є обставиною, що обтяжує покарання. Дані обставини у своїй сукупності, а також посередня характеристика обвинуваченого за місцем проживання, на думку потерпілого, свідчать про необхідність призначення більш суворого покарання, про що він просив і в суді першої інстанції.

Крім того, потерпілий подав заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в якому просить відмовити у її задоволенні, вказуючи, що апеляційні вимоги останнього є необґрунтованими, а винуватість ОСОБА_6 доведеною в повному обсязі.

Також, потерпілий подав заперечення на апеляційну скаргу представника МТСБУ адвоката ОСОБА_11 , в якому просить залишити вказану апеляційну скаргу без задоволення, а вирок районного суду в цій частині без змін, зазначаючи, що цивільний позов у вироку вирішено справедливо, а МТСБУ є належним відповідачем у даній справі та має нести солідарну відповідальність разом із засудженим.

Захисник ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, належними та допустимими доказами. Звертає увагу на істотні порушення кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були допущені судом першої інстанції. Вказує, що не встановлення факту, чи мав ОСОБА_6 технічну можливість запобігти ДТП, свідчить про неефективність досудового розслідування та порушення права обвинуваченого на належну правову процедуру. Судом не оцінено в повній мірі наявні в матеріалах провадження дані про порушення ОСОБА_8 вимог ПДР, які перебувають у причинному зв`язку з суспільно небезпечними наслідками, не досліджено їх характер, не з`ясовано, чи міг це передбачити ОСОБА_6 і прорахувати дії потерпілого. Крім того, відповідно до п.1 ч.3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні. Вважає недопустимими доказами протокол допиту свідка ОСОБА_6 , протокол проведення слідчого експерименту за його участю та висновок експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи, оскільки дані, що в них містяться, були надані ОСОБА_6 у статусі свідка, що є істотним порушенням прав людини. Звертає увагу на недопустимість висновків судових експертиз з підстав відсутності незалежності експерта. Крім того, вказує, що повідомлення про підозру та обвинувальний акт були вручені ОСОБА_6 в один день, що є грубим порушенням його прав, згідно ст.42 КПК України. Такі порушення унеможливлюють отримання законних наслідків та результатів розслідування (відповідно до засад «плодів отруйного дерева»). Вважає, що з цих підстав винуватість ОСОБА_6 не доведена, а тому є підстави для закриття кримінального провадження.

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат ОСОБА_11 у поданій апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуваний вирок в частині задоволення цивільного позову до МТСБУ та прийняти рішення про відмову у задоволенні цивільного позову до МТСБУ. Вказує, що МТСБУ є неналежним цивільним відповідачем у даній справі, оскільки на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована на підставі чинного полісу №АК/7654556, укладеного з АТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП». У даному кримінальному провадженні у якості відповідача мав бути залучений саме страховик, а не МТСБУ, при цьому у виру жодним чином не обґрунтовано з посиланнями на відповідні правові норми, з яких підстав кошти мають бути стягнені саме з МТСБУ.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
Згідно вироку районного суду, 03 серпня 2018 року приблизно о 01 годині 00 хвилин, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21053» номерний знак НОМЕР_2 , рухався в темну пору доби в межах населеного пункту с. Давидівці, Кіцманського району, Чернівецької області, в межах дії дорожнього знаку 5.45 ПДР, по автодорозі О26117 сполученням Кіцмань-Киселів-Степанівка, зі сторони с. Ставчани в напрямку с. Суховерхів, Кіцманського району, Чернівецької області.

Рухаючись на перевищеній швидкості, більше 50 км/год., проїжджаючи 5 км+600 вказаної автодороги, водій ОСОБА_6 , проявивши неуважність та самовпевненість у своїх діях, не врахувавши зміну дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, маючи об`єктивну можливість вчасно виявити небезпеку для руху, а саме зустрічний транспортний засіб моторолер марки «SPARK» модель «SP150S-17» без номерних знаків, під керуванням водія ОСОБА_8 , безпідставно змінив напрямок руху вліво, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого відбулось зіткнення транспортних засобів.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди водію моторолера марки «SPARK» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого багато скалкового перелому верхньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням, які у відповідності до висновку СМЕ № 31-мд від 13.03.2019, відносяться тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх заподіяння.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п. п. 1.5, 2.3 (б, д), 10.1 та 12.4 ПДР України, які вимагають від водія:

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
- п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год..
Позиції учасників судового провадження.
Прокурор підтримав свою подану апеляційну скаргу та апеляційну скаргу потерпілого, просив їх задовольнити, заперечивши проти задоволення апеляційної скарги захисника та цивільного відповідача.

Потерпілий та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали свою апеляційну скаргу та апеляційну скаргу прокурора, заперечивши проти задоволення апеляційних скарг захисника підсудного адвоката ОСОБА_14 та представника цивільного відповідача - МСТБУ.

Обвинувачений та захисник ОСОБА_7 підтримали подану апеляційну скаргу захисника , заперечили проти задоволення апеляційних скарг прокурора та потерпілого.

Представник МСТБУ у поданій апеляційній скарзі просила задовольнити її вимоги та розглядати справу за її відсутності, що, відповідно до ч.4 ст.405 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Мотиви Суду.
Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У мотивувальній частині вироку суд повинен описати результати оцінки доказів, навести докази для підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів. Викладаючи підстави для прийняття рішення, суд повинен дати відповідь на аргументи сторін, висловлені під час судового засідання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вказаних вимог не дотримався з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 87 КПК України, суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема такі діяння: порушення права особи на захист, отримання показань та пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права.

У відповідності до вимог ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 17 травня 2019 року був допитаний в якості свідка з приводу ДТП (т.2 а.с.61-64), а 16 липня 2019 року був проведений слідчий експеримент, в якому ОСОБА_6 також брав участь у якості свідка (т.2 а.с.65-76). 19 липня 2019 року слідчим суддею призначено інженерно-транспортну експертизу, вихідні дані для якої, зокрема, становили показання свідка ОСОБА_6 (т.2 а.с.82-83).

Після отримання висновку інженерно-транспортної експертизи від 26.09.2019 року №187-188/19-29, 30.09.2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру та допитано у якості підозрюваного. Того ж дня слідчим було відкрито матеріали досудового розслідування, складено обвинувальний акт та скеровано його до суду. Будь-яких інших додаткових слідчих дій з підозрюваним ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні не проведено.

В суді першої та апеляційної інстанцій сторона захисту наголошувала на недопустимості ряду доказів, здобутих стороною обвинувачення, подавши відповідне клопотання до районного суду. При цьому, вказане клопотання захисника про визнання недопустимими доказів не приєднано до матеріалів провадження, а знаходиться у простому білому конверті та прикріплене стиплером до обкладинки 3-го тому кримінального провадження. У вироку суду вирішено дане клопотання, але апеляційний суд не може його дослідити і дати оцінку, т.я. не видається можливим встановити, чи було воно прийняте, належним чином долучене до матеріалів кримінального провадження, розглянуте судом, та чи відповідь на нього належно та достатньо вмотивована у вироку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на доводи апеляційної скарги представника цивільного відповідача МТСБУ адвоката ОСОБА_11 ..

Відповідно до вимог ст. 62 КПК України, цивільним відповідачем може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями обвинуваченого.

Встановлено, що до районного суду 17 грудня 2019 року надійшло заперечення на цивільний позов від представника МТСБУ (т.3 а.с.98-101).

При цьому, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що після вказаної дати МТСБУ повідомлялося про час та місце судових засідань у даній справі, що, на думку колегії суддів порушило принцип змагальності та право МТСБУ на участь у судовому розгляді цивільного позову.

Згідно ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Розглядаючи цивільний позов, суд першої інстанції встановив, що на момент ДТП автомобіль, яким керував ОСОБА_6 , був належним транспортним засобом, відповідно до дослідженого страхового полісу №АК/7654556, укладеного з АТ «СГ «Ю.Бі.Ай-КООП», який був чинним на той час. При цьому, страховика не було залучено у якості відповідача, а у вироку не обґрунтовано з посиланнями на відповідні норми закону, чому саме МТСБУ, а не страховик, є належним цивільним відповідачем у даному кримінальному провадженні, який зобов`язаний відшкодувати заподіяну обвинуваченим шкоду.

Наведені вище обставини колегія суддів вважає істотними процесуальними порушеннями, оскільки в такий спосіб не було дотримано засад змагальності, забезпечення права на захист, обґрунтованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України, а також містяться у ст. 7 КПК України. Має місце неналежне судове розслідування та порушено права підсудного на належну правову процедуру, як того вимагає ч.1ст. 12, ст. 9 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Отже, вказані обставини перешкоджають і апеляційному суду розглянути подані апеляційні скарги та прийняти законне і обґрунтоване рішення за наслідками розгляду, а тому, на підставі ст.ст.7,9 КПК України, необхідно призначити новий судовий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Доводи сторони захисту, прокурора, потерпілого та представника цивільного відповідача, викладені у поданих апеляційних скаргах, мають стати предметом ретельної перевірки суду першої інстанції при новому судовому розгляді.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 7, 9,12, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 та представника цивільного відповідача Моторно-транспортного (страхового) бюро України адвоката ОСОБА_11 задовольнити частково.

Вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25 травня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3