ЄУН справи 678/463/20
Провадження №1-кс-678-24/21

УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2021 року смт. Летичів

Слідчий суддя Летичівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання Інспектора СД Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 11.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В клопотанні інспектор СД зазначає, що 07 листопада 2017 року до громадянки ОСОБА_4 з номеру телефону НОМЕР_1 зателефонував чоловік, який назвавшись представником банку « ІНФОРМАЦІЯ_1 », шляхом обману випитав у неї дані її банківської картки банку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і заволодів грошовими коштами з її банківського рахунку № НОМЕР_2 в сумі 8199,98 грн.
За даним фактом 11 листопада 2017 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України
Під час досудового розслідування встановлено, що потерпілий підтримував зв`язок із невідомою особою по номеру мобільного телефону НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
26.08.2020 отримано дозвіл суду на тимчасовий доступ до документів з можливістю зробити їх копії та вилучити, які знаходяться у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », але в зв`язку з карантинними обмеженнями на період адаптивного карантину, провести виїмку не представилось можливим.
Оскільки інформація, яка знаходиться у володінні « ІНФОРМАЦІЯ_3 » може бути використана як докази та сприятиме швидкому встановленню особи злочинця, а іншим шляхом отримати її не представляється можливим інспектор СД просить надати дозвіл на тимчасовий доступу до документів, які знаходяться в оператора мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з метою вилучення копії інформації про всі вхідні та вихідні телефонні дзвінки, які здійснювалися з номеру телефону НОМЕР_1 , отримані повідомлення з вказаного номеру телефону в період часу з 00.00 год. 07.11.2017 року по 00.00 год. 11.11.2017 року, з метою встановлення особи, яка вчинила злочин.
Інспектор СД ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність, таке підтримує.
Відповідно до ч. 2 ст. 163 КПК України якщо сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, клопотання може бути розглянуто слідчим суддею, судом без виклику особи, у володінні якої вони знаходяться.
В судове засідання представники ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не викликались, при цьому слідчий суддя визнає обґрунтованими доводи інспектора СД з даного приводу.
Фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалось на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.
Ознайомившись з клопотанням, доданими матеріалами слідчий суддя приходить до наступного висновку.
У відповідності до змісту ч.ч. 1, 2 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
В силу п. 7, п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікації зберігають та надають інформацію про з`єднання свого абонента у порядку, встановленому законом.
Згідно ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
У відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Так, із матеріалів клопотання вбачається, що 11.11.2017 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
В силу п. 4, п. 8 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Як зазначено у ч. 1-3 ст. 15 КПК України під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя. Ніхто не може збирати, зберігати, використовувати та поширювати інформацію про приватне життя особи без її згоди, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Інформація про приватне життя особи, отримана в порядку, передбаченому цим Кодексом, не може бути використана інакше як для виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1, абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про інформацію» від 02 жовтня 1992 року №2657-XII інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

У абз. 1 п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 30 жовтня 1997 року №5-зп зазначено, що ч. 4 ст. 23 Закону України «Про інформацію» треба розуміти так, що забороняється не лише збирання, а й зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її попередньої згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту, прав та свобод людини. До конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані).

У абз. 10 ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних» від 1 червня 2010 року № 2297-VI визначено, що персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Як зазначено у ч. 2 ст. 14 Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Таким чином, збір та обробка даних про фізичну особу без її згоди, навіть якщо це здійснюється у межах і для потреб кримінального судочинства, можуть здійснюватися виключно на законних підставах і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Аналізуючи наведені положення законодавства України слідчий суддя приходить до висновку, що запитувані інспектором СД документи (роздруківок, що містять інформацію про всі телефонні з`єднання в тому числі «SMS» та нульових з`єднань абонентів зазначеної мережі мобільного зв`язку, які здійснювались із номеру: НОМЕР_1 в період часу з 00 год. 07.11.2017 року по 11.11.2017 року із зазначеного телефонного номера, на (з) які були здійснені вихідні (вхідні) дзвінки, з прив`язкою до ІМЕІ телефонів, їх дата, час дзвінків, тривалість розмов, також вказати адреси базових станцій з прив`язкою до місцевості під час телефонних з`єднань абонентів) містять конфіденційну інформацію про їх особу та їх персональні дані.

Слідчий суддя вважає, що надання слідчому тимчасового доступу до зазначеної інформації носить характер втручання в особисте життя особи, з огляду на доступ до конфіденційної інформації про особу та її персональних даних.

За таких обставин слідчий суддя не може погодитися на задоволення вказаного клопотання інспектора СД так як невиконання раніше винесених ухвал слідчого судді, вказує на порушення конституційних засад недоторканості особистого життя особи, дані якої витребовуються.

Однак, ухвалою слідчого судді від 20.05.2020 року та 26.06.2020 року, тобто двічі, надавався дозвіл на тимчасовий доступ до цих самих документів і витребовувалася інформація зазначена в клопотанні з яким звернувся втретє інспектор СД. При цьому поважність причин невиконання ухвали слідчого судді від 20.05.2020 року та 26.06.2020 року ні в клопотанні ні в заяві про розгляд клопотання у відсутність не зазначили. Доказів які б свідчили про неможливість виконання ухвал слідчого судді суду не надали та заходів впливу на неналежне виконання ухвали суду зі сторони керівництва відділу поліції та процесуального керівництва зі сторони прокуратури не здійснювалося. Слідчий суддя вважає, що посилання інспектора СД, як на причини невиконання ухвали слідчого судді про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів від 20.05.2020 року та 26.06.2020 року, запровадження в Україні карантинних обмежень у зв`язку із поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, не можуть вважатися поважними причинами невиконання ухвали суду, оскільки даними ухвалами був наданий дозвіл до охоронюваної законом таємниці.
Отже, клопотання інспектора СД Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 11.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 110, 163, 164, 166, 309 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання інспектора СД Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000497 від 11.11.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1