Провадження по справі № 1-кс/522/9743/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня.2020 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_3 про відвід адвоката, -

В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілої ОСОБА_4 ,- адвокат ОСОБА_3 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із заявою, в якій просить винести рішення про відвід представника свідка ОСОБА_5 ,- адвоката ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні №0001384 від 30.03.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

Як на думку адвоката ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_6 не може брати участі у кримінальному провадженні, оскільки останній має також і статус свідка, так як являвся учасником взаємовідносин між потерпілою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , який, як зазначає адвокат, шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволодів належними їй грошовими коштами в сумі 50000 доларів США.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, просив її задовольнити з наведених підстав.

Під час надання правову допомогу особам, їх права не були порушені, так як інтереси зазначених осіб не суперечать один одному.

Прокурор в судове засідання не з`явився.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали заяви про відвід судді, приходжу до висновку, що заява представника ОСОБА_4 про відвід адвоката ОСОБА_6 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 78 КПК України захисником, представником не має права бути особа, яка брала участь у цьому ж кримінальному провадженні як слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач.

2. Особа не має права брати участь у цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадках:

1) якщо вона у цьому провадженні надає або раніше надавала правову допомогу особі, інтереси якої суперечать інтересам особи, яка звернулася з проханням про надання правової допомоги;

2) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю (зупинення дії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю або його анулювання) в порядку, передбаченому законом;

3) якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.

Заява адвоката ОСОБА_3 не містить в собі відомостей щодо наявності підстав, передбачених ст. 78 КПК України, для відводу адвоката ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У відповідності до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується.

Статтею 64 Конституції України наведено перелік прав і свобод, котрі не підлягають обмеженню, до якого включено і право передбачене ст. 59 цієї Конституції.

Надаючи офіційне тлумачення положень статті 59 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000, зазначив, що з метою забезпечення реалізації закріплених прав і свобод людини і громадянина Конституція України встановлює відповідні правові гарантії. Зокрема, в частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. Право на правову допомогу - це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги. Обмеження права підозрюваного, обвинуваченого і підсудного та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на вільний вибір захисниками інших юристів, які мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, суперечить положенням частини першої статті 59 та статті 64 Конституції України, за якими конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Право на захист є важливою складовою права на справедливий суд, закріпленому в пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що оскільки провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає ЄСПЛ віддавати перевагу «матеріально-правовій», а не «формальній» концепції «обвинувачення» в значенні пункту 1 статті 6 Конвенції. Суд змушений за зовнішніми ознаками роздивитися й розслідувати реальну ситуацію з процедурою, про яку йдеться (див.рішення у справі "Девір проти Бельгії" (Deweer v. Belgium) від 27 лютого 1980, п. 44, серія A, N 35).

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на захист.

Стаття 8 КПК України вказує, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Право на захист передбачає право вільно обирати захисника. Незалежність адвокатури гарантується. Фактично, відведення адвоката від участі у кримінальному провадженні, без наявності реального конфлікту інтересів, буде наслідком порушення права свідка ОСОБА_5 на захист, в тому числі на вільний вибір захисника та може розцінюватися як перешкоджання у здійснення правомірної діяльності представника особи по наданню правової допомоги та порушення встановлених законом гарантій їх діяльності.

Законодавець, врахувавши суспільну необхідність в забезпеченні права особи на захист, встановив кримінальну відповідальність за посягання на нього (ст.374 КК України) та за втручання в діяльність в захисника чи представника особи (ст. 397 КК України).

Таким чином, враховуючи мету інституту відводу, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення даної заяви.

Керуючись ст. 78,80, 81 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника потерпілої ОСОБА_4 ,- адвоката ОСОБА_3 про відвід представника свідка ОСОБА_5 ,- адвоката ОСОБА_6 від участі у кримінальному провадженні №0001384 від 30.03.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1

13.07.2020