Провадження № 1-в/761/157/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києва кримінальне провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з вищевказаним клопотанням в якому просив застосувати до нього п. в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Засуджений в судове засідання не з`явився, шляхом телефонограми повідомив суду, що знаходиться у ДУ «Білоцерківська виправна колонія № 35» у зв`язку із чим просив суд розглянути клопотання без його участі та задовольнити його клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Заслухавши думку учасників розгляду клопотання, вивчивши клопотання, суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 було засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 10.11.2016 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Пунктом в) частини 1 статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Відповідно до п. в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Так, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення ним злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів різного ступеню тяжкості, в тому числі й за тяжкі умисні злочини.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскільки, ОСОБА_4 засуджений за тяжкий злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України та раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів, то ОСОБА_4 не підпадає під дію п. в) ч. 1 ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та відносно ОСОБА_4 існує заборона передбачена ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні», тому суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України «Про амністію у 2016 році», суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотанням засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - залишити без задоволення.

На ухвалу до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва може бути подано апеляцію протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1