Справа № 381/1324/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.09.2020 Колегія суддів Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурорів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
інших учасників судового розгляду:
потерпілої ОСОБА_11 ,
розглянувши в залі судового засідання № 1 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0002159 від 10.12.2015 за обвинуваченням ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Борова Фастівського району Київської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

09 грудня 2015 року близько 21 години 15 хвилин у ОСОБА_9 під час спілкування зі своєю знайомою ОСОБА_11 в приміщенні її будинку по АДРЕСА_2 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, виник протиправний злочинний умисел на заподіяння смерті іншій людині, а саме на вбивство ОСОБА_11 ..
Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з наміром подолати можливий опір потерпілої його злочинним діянням, вдарив ОСОБА_11 кулаком в обличчя, від чого вона впала на підлогу, після чого наніс їй ще декілька ударів кулаком в обличчя (не менше трьох ударів), та ногами декілька ударів по тулубу (не менше трьох ударів), чим заподіяв ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи № 183 від 09.02.2016 року синці на обличчі та верхніх кінцівках, садна на колінних суглобах, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, та таким чином фізичним впливом придушив її волю до опору.
З метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_11 ,. усвідомлюючи, що з допомогою лише фізичної сили він не зможе цього зробити, ОСОБА_9 , пішов на кухню, де взяв побутовий кухонний ніж, яким мав намір вбити потерпілу.
Після цього ОСОБА_9 , наздогнав біля вхідних дверей будинку ОСОБА_11 , яка намагалася втекти, та, діючи з прямим умислом на позбавлення життя і бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті, завдав ОСОБА_11 дванадцять ударів ножем у ділянки життєво-важливих органів людини та кінцівки тулуба, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_11 згідно висновку судово-медичної експертизи № 183 від 09.01.2016 року наступні тілесні ушкодження: дві проникаючі колото-різані рани грудної клітки справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію, як небезпечні для життя; одну колото-різану рану на правій бічній поверхні шиї, дві колото-різаних рани в поперековій області справа, три колото-різаних рани грудної клітки зліва, дві колото-різаних рани на правій кисті, дві колото-різаних рани у верхній третині лівого стегна, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після спричинення ОСОБА_9 - ОСОБА_11 ножових ударів, остання, впала на підлогу і перестала рухатися, що викликало у ОСОБА_9 впевненість, що він досяг своєї мети, яка була направлена на позбавлення життя ОСОБА_11 та припинив наносити їй удари ножем, будучи переконаним, що вже нанесеними ударами спричинив ОСОБА_11 смерть. Але ОСОБА_9 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_11 залишилася живою, і коли ОСОБА_9 пішов з її будинку, вона змогла повідомити знайомих про те, що потребує допомоги, які її доставили в медичний заклад, і їй своєчасно була надана медична допомога.
Він же, продовжуючи свою злочинну діяльність, 09 грудня 2015 року близько 21 години 20 хвилин, в той час коли перебував в приміщенні будинку своєї знайомої ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 , після вчинення закінченого замаху на вбивство і будучи впевненим, що він заподіяв смерть власниці будинку, усвідомивши, що він має доступ до майна потерпілої, вирішив незаконно збагатитися за рахунок його крадіжки.
З метою реалізації свого умислу, направленого на таємне викрадення майна ОСОБА_11 , ОСОБА_9 будучи впевненим, що він діє таємно, викрав з будинку наступне майно ОСОБА_11 : гаманець вартістю 150,00 грн., в якому знаходилися гроші в сумі 16300 грн., який дістав з сумки ОСОБА_11 , яку вона залишила на підвіконні кухні, мобільний телефон «Леново А850» вартістю 1175,00 грн., який також знаходився на підвіконні кухні, розпечатану пачку цигарок «Кент», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, золоту каблучку 585 проби вагою 1,94 г вартістю 931,2 грн., золоту каблучку 585 проби вагою 5.5 г вартістю 2640,00 грн., які зняв з пальців руки ОСОБА_11 , золотий ланцюжок 585 проби вагою 16,43 г вартістю 7886,40 грн. з золотим кулоном 585 проби вагою 6,22 г вартістю 2985,60 грн., золотий ланцюжок 585 проби вагою 6,05 г вартістю 2904,00 грн. з золотим кулоном 585 проби вагою 1,49 і вартістю 715,20 грн., які зірвав з шиї ОСОБА_11 , завдавши ОСОБА_11 шкоди на загальну суму 35687,4 грн., після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115 КК України, а саме: у закінченому замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині та ч.1 ст.185 КК України, а саме в таємному викраденні чужого майна (крадіжці).
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину визнав повністю суду пояснив, що в грудні 2015 року випадково зустрівся з потерпілою, яка в нього запитала, чому він не заходить до неї в гості, тому він ввечері зателефонував їй та домовився про зустріч. Приїхавши ввечері до потерпілої між ними виникла сварка з приводу особистих відносин ОСОБА_9 з дівчиною, які не одобрювала ОСОБА_11 . В ході сварки потерпіла почала ображати ОСОБА_9 , тому він вирішив піти, але потерпіла ОСОБА_11 , намагаючись його зупинити, почала бійку. ОСОБА_9 відштовхував від себе ОСОБА_11 , однак та не зупинялась та продовжувала його штовхати. Далі ОСОБА_9 вдарив ОСОБА_11 кулаком в обличчя, від чого вона впала на підлогу, після чого наніс їй ще декілька ударів кулаком в обличчя (не менше трьох ударів), та ногами декілька ударів по тулубу (не менше трьох ударів. Далі ОСОБА_9 вказував, що з метою подальшої реалізації свого умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_11 , пішов на кухню, де взяв побутовий кухонний ніж, яким мав намір вбити потерпілу. Наздогнавши біля вхідних дверей будинку ОСОБА_11 , яка намагалася втекти, та, бажаючи настання смерті, завдав ОСОБА_11 близько дванадцяти ударів ножем у ділянки життєво-важливих органів людини та кінцівки тулуба. Потім, побачивши потерпілу вже на підлозі, вирішив піти, що і зробив, забравши гроші та золото. Викрадене майно залишив у себе вдома.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 , суду пояснила, що з ОСОБА_9 познайомились в 2014 році. 09.12.2015 року близько 21 години ОСОБА_9 їй зателефонував та поцікавився чи вона вдома сама. Сказав, що у нього проблеми та попросив порадитись. Раніше він був у неї вдома разів 8-10. Конфліктів ніколи не було. Коли він прийшов, вдома нікого не було. Він повідомив, що розбив машину, керував автомобілем в нетверезому стані та в`їхав в стовп. ОСОБА_9 знаходився у стані емоційного збудження, але запаху спиртного не було. Пішовши до виходу, ОСОБА_9 різко розвернувся та наніс їй один удар в ліву щелепу. Вона впала на підлогу, а він підняв її за халат та вдарив по голові. Взагалі бив разів 5-6. ОСОБА_9 побіг в сторону кухні, а вона до вхідних дверей. Він її наздогнав та схопив за руку. В руці у нього був ніж, яким він замахнувся на неї. Потім був удар в шию. Інші удари не пам`ятає, тільки лише останній удар в ліву сторону під ребро, від якого вона впала. Це тривало приблизно 10 хвилин. Після цього почула, що ОСОБА_9 пішов до кухні, забрав з сумки гаманець, телефон та цигарки. В гаманці було біля 17000 гривень. З правої руки потерпілої зняв каблучки, з шиї ланцюжок, після чого пішов з будинку. Потім вона підійшла до вікна та почала звати на допомогу.
Так, у порядку ст. 325 КПК України, вирішено питання про можливість розгляду провадження без потерпілої, так як з урахуванням думки учасників судового провадження, є можливим за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, у світлі норм ст. 91 того ж Кодексу, а претензій майнового характеру до обвинуваченого вона не має.
Незважаючи на визнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст.115, ч. 1 ст. 185 ККУкраїни, за встановлених судом обставин об`єктивно доведена сукупністю досліджених в судому засіданні доказів, а саме:
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що 10 грудня 2015 року до них додому прийшли працівники поліції, які забрали речі ОСОБА_9 а саме куртку та взуття.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що 09 грудня 2015 року до них додому прийшли працівники поліції, які забрали речі ОСОБА_9 а саме куртку та взуття.
Свідок ОСОБА_14 який показав, що 09.12.2015 року о 21 год.30 хв. йому зателефонував син його дружини та повідомив, що ОСОБА_15 поранена ножем. Вій їй зателефонував, але ніхто не відповів. Хтось з таксистів сказав, що ОСОБА_15 знаходиться в тяжкому стані в лікарні, яку готують до операції. Працівникам поліції потерпіла повідомила, що ОСОБА_9 забрав у неї гроші та золото, побив та поранив її. Після цього з працівниками поліції поїхав на місце пригоди.
Крім того, вина ОСОБА_9 у даних правопорушеннях за викладених вище обставин підтверджується іншими доказами: а саме:
-протоколом огляду місця події від 10.12.2015 року, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , ілюстративною таблицею до нього;
-протоколом огляду місця події від 10.12.2015 року, а саме: домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ,, ілюстративною таблицею до нього;
-протоколом огляду місця події від 10.12.2015 року, а саме: приміщення палати № 16 Фастівської ЦРЛ, ілюстративною таблицею до нього;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.12.2015 року, а саме каблучок, ілюстративною таблицею до нього;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.12.2015 року, а саме ланцюжки, ілюстративною таблицею до нього;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.12.2015 року, а саме кулонів, ілюстративною таблицею до нього;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25.12.2015 року, а саме ланцюжки, ілюстративною таблицею до нього;
-постановою про визнання і приєднання речових доказів від 29.01.2016 року;
-висновком експерта № 183 від 18.12.2015 року, відповідно до якого при судово-медичній експертизі потерпілій ОСОБА_11 встановлено діагноз: колото-різана рана грудної клітини, проникаюче поранення правої плевральної порожнини, правої кисті і лівого стегна;
- висновком експерта № 71 від 10.02.2016 року, відповідно до якого при судово-психіатричній експертизі ОСОБА_9 на психічне захворювання не страждав і не страждає;
-висновком експерта № 6-02/84 від 09.02.2016 року, відповідно до якого при судово-імунологічній експертизі на даних на дослідження черевиках, належних ОСОБА_9 , які було виявлено та вилучено під час огляду 10.12.2015 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , виявлена кров людини, ілюстративною таблицею до нього;
-висновком експерта № 6-02/83 від 09.02.2016 року, відповідно до якого при судово-імунологічній експертизі на даній на дослідження чорній куртці з білими вставками, належній ОСОБА_9 , яка була виявлена та вилучена під час огляду 10.12.2015 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , виявлена кров людини, ілюстративною таблицею до нього;
-висновком експерта № 6-01/129 від 15.02.2016 року, відповідно до якого при судовій молекулярно-генетичній експертизі на даних на дослідження черевиках, належних ОСОБА_9 , які було виявлено та вилучено під час огляду 10.12.2015 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 Київської обалст, де проживає ОСОБА_9 , виявлена кров людини, ілюстративною таблицею до нього;
-висновком експерта № 6-01/126 від 15.02.2016 року, відповідно до якого при судовій молекулярно-генетичній експертизі на даній на дослідження чорній куртці з білими вставками, належній ОСОБА_9 , яка була виявлена та вилучена під час огляду 10.12.2015 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_9 , виявлена кров людини, ілюстративною таблицею до нього;
-висновком експерта № 6-01/127 від 15.02.2016 року, відповідно до якого при судовій молекулярно-генетичній експертизі на даному на дослідження предметі, схожому на ніж, виявлена кров людини. Встановлені генетичні ознаки крові на предметі, схожому на ніж збігаються з генетичними ознаками зразка слини ОСОБА_15 , що встановлено висновком експерта № 6-01/128 від 15.02.2016 року;
-висновком експерта № 6-01/130 від 15.02.2016 року встановлені генетичні ознаки зразка слини ОСОБА_9 ;
-висновком експерта № 4-04/85 від 26.02.2016 року встановлено, що при судовій трасологічній експертизі на даному на дослідження халаті, який вилучений 10.12.2015 року, а саме з палати в Фастівській ЦРЛ у гр. ОСОБА_11 , наявні 4 механічні пошкодження у вигляді розрізів, які виникли одночасно в результаті дії колючо-ріжучого предмета,ілюстративною таблицею до нього.
Суд, оцінюючи покази обвинуваченого, потерпілої та свідків в їх сукупності, інших доказів, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 у інкримінованому йому особливо тяжкому злочині повністю знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, та вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд знаходить доведеною вину ОСОБА_9 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України за встановлених судом обставин.
Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_9 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
При ухваленні вироку відносно обвинувачеого ОСОБА_9 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.
На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження і, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що матеріали справи містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.
За таких обставин, оцінюючи безпосередньо досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає «поза розумним сумнівом» доведеним пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України.
На підставі наведених та оцінених доказів суд визнає обвинуваченого ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України та вважає, що органи досудового слідства вірно кваліфікували її дії за вказаним законом.
Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
При обранні виду та строку покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та є злочином проти життя та здоров`я особи.
Статтею 50 ч. 1, 2 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю, право на життя є невід`ємним правом людини, ніхто не може бути свавільно його позбавлений.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, керуючись вимогами статей 65 - 67 КК України та враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який вину визнав , раніше не судимий, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, за місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку потерпілої з приводу призначення покарання.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливо тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язане з такою ізоляцією покарання за вчинені ним злочини не у максимальній межі санкцій, передбачених ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115, ч.1 ст.185 КК України, при цьому правових підстав для застосування ст.ст. 69 та 69-1 КК України суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).
Адже, Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.
Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Питання з речовими доказами, суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати підлягають стягненню з ОСОБА_9 на користь держави за проведення судових експертиз в розмірі 13106,70 грн.
Враховуючи доведеність обвинувачення ОСОБА_9 , призначене судом покарання, раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, в порядку ст. 177 КПК України, належить залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-377, 395 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 115 , ч.1 ст.185 КК України.
Призначити ОСОБА_9 покарання:
- за ч.1 ст.185 КК України(в редакції Закону від 04.06.2009) у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень;
- за ч. 2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - позбавлення волі строком на 9 років 8 місяців;
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання за даним вироком у виді штрафу не підлягає складанню і виконується самостійно.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 10.12.2015 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 р. № 838-УІІІ» з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до вступу вироку в законну силу.
Міру запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили залишити попередню - тримання під вартою.
Речові докази по справі - кухонний ніж, зразок речовини бурого кольору, накладний ніготь, штани чорного кольору, змиви з рук, обличчя, зрізи нігтів ОСОБА_9 , куртка, черевики, махровий халат, зразки защічного епітелію ОСОБА_11 , зразки защічного епітелію ОСОБА_9 - знищити; СД-диск з інформацією та паперові носії інформації - залишити при матеріалах кримінального провадження; дві золоті каблучки, два золотих ланцюжки, золотий хрестик, золотий кулон у вигляді гребінця, грошові кошти в сумі 12300 грн.- передані під розписку потерпілій ОСОБА_11 залишити у власності законного володільця, мобільний телефон ОСОБА_9 - повернути власнику.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати за проведення: судової імунологічної експертизи (висновок експерта №6-02/84 від 09.02.2016 року - 491,04 грн.:судової імунологічної експертизи (висновок експерта №6-02/85 від 09.02.2016 р.) - 491,04 грн.: судової імунологічної експертизи (висновок експерта №6-02/83 від 09.02.2016 року - 491,04 грн.: молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта №6-01/129 від 15.02.2016 р.)- 2215,92 грн.: молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта №6-01/127 від 15.02.2016 р.) - 2215,92 грн.: молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта №6-01/128 від 15.02.2016 р.)- 2215,92 грн.: молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта №6-01/126 від 15.02.2016 р.)- 2215,92 грн.; молекулярно-генетичної експертизи (висновок експерта №6-01/130 від 15.02.2016 р.)- 2215,92 грн., судово- трасологічної експертизи (висновок експерта № 4-04/85 від 26.02.2016 року)-553,98 грн., а всього 13106,70 грн.
Цивільний позов не заявлено.
Вирок може бути оскаржений до Київського Апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3