В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.08.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ПП ВКФ «Краяни» ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, громадянина України, розлученого, тимчасово непрацюючого, з середньо - технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

13.10.2019 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Лагода» ПП ВКФ «Краяни», що по вул. Івана Богуна, 17 в м. Узин Білоцерківського району, Київської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, підійшовши до полиці-вітрини, на якій знаходились тютюнові вироби, взяв з полиці-вітрини 10 пачок (блок) цигарок марки «Стронг Армійські» у праву руку, в подальшому поклавши блок вищевказаних цигарок до своєї куртки, приховав його від касира та, розрахувавшись лише за продукти харчування, покинув приміщення магазину, таким чином, викравши їх, спричинивши ПП ВКФ «Краяни» майнової шкоди в розмірі 305 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 19.10.2019 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні магазину «Лагода» ПП ВКФ «Краяни» що по вул. Івана Богуна, 17 в м. Узин Білоцерківського району, Київської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, підійшовши до полиці-вітрини на якій знаходились тютюнові вироби, де повторно взяв з полиці-вітрини 10 пачок (блок) цигарок марки «Rothmans Demi Click Purple» у праву руку, а в подальшому, поклавши блок вищевказаних цигарок до своєї куртки, приховав його від касира та, розрахувавшись лише за продукти харчування, покинув приміщення магазину, таким чином викравши їх, спричинивши ПП ВКФ «Краяни» майнової шкоди в розмірі 395 гривень.

Після цього, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам щодо обставин таємного викрадення чужого майна. Зазначив, що 13.10.2019 року близько 14 год. 00 хв., зайшов до магазину по вул. Івана Богуна, в м. Узин Білоцерківського району купити продукти, та оскільки у нього не вистачило коштів на цигарки забрав блок цигарок які заховав та виніс не розплатившись за них. В подальшому усвідомлюючи безкарність за вчинене повторно 19.10.2019 року коли купував товари викрав блок цигарок. Після того як до нього прийшли працівники поліції він добровільно видав їм один з блоків цигарок, який був у нього вдома. Чому не відшкодував решту завданої злочином шкоди чітко пояснити не зміг. Хоча і стверджує, що щиро кається однак вибачення у представника потерпілого попросив у судовому засіданні лише після нагадування прокурором.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, представник потерпілого не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

- за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за якими він і повинен нести відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вчинив один закінчений умисний кримінальний проступок проти власності та один закінчений умисний нетяжкий злочини проти власності. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення у виді матеріальної шкоди та те, що шкода усунута частково.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності та раніше не судимий, за місцем проживання характеризується формально добре, громадський порядок не порушує, спиртними напоями не зловживає, заяв та скарг від сусідів не надходило, під профілактичним наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, враховуючи досудову доповідь органу пробації, суд приходить до висновку, що обвинувачений є особою із середньою ймовірністю вчинення повторного злочину, а тому не становить підвищену суспільну небезпеку для суспільства.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченого в суді, який хоча і негативно поставився до своїх вчинків, суд не визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття, оскільки обвинувачений не вчинив дій які б свідчили, що він щиро жалкує про скоєне, зокрема протягом тривалого часу не відшкодував завдану шкоду, попросив вибачення під впливом учасників кримінального провадження в суді.

Водночас суд відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України вважає за необхідне визнати як пом`якшуючу покарання обставину визнання обвинуваченим свої вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Представник потерпілого у вирішенні питання покарання покладається на розсуд суду.

При призначенні покарання суд також виходить з положень ч. 3 ст. 5 КК України відповідно до якої Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 попередження вчинення ним та іншими нових кримінальних правопорушень, йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді штрафу, який передбачено в санкціях ч. 1 статті 185 КК України як в редакції Закону від 04.06.2009 року так і в редакції Закону від 22.11.2018 року.

Враховуючи, що санкція ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 22.11.2018 року передбачає призначення покарання у виді штрафу у розмірі від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , суд при призначенні покарання застосовує санкцію ч. 1 ст. 185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 року, яка діяла на момент вчинення злочину та передбачає більш м`який розмір покарання у виді штрафу - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір якого повинен бути ближчим до мінімального.

Також суд приходить до висновку, що за ч. 2 ст. 185 КК України обвинуваченому слід призначити покарання у виді обмеження волі розмір якого має бути ближчим до середнього.

Однак враховуючи вищевказані обставини, наявність однієї пом`якшуючої і відсутність обтяжуючих покарання обставин, правову позицію прокурора, інших учасників провадження, суд приходить до висновку, що його виправлення можливе зі звільненням від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку середнього терміну.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст.185 КК України в редакції Закону від 04.06.2009 у виді штрафу в розмірі 80 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.

- за ч. 2 ст.185 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу виконується самостійно.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази: диски з відеозаписами зберігати при матеріалах справи.
Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1