Справа № 711/2912/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого: судді - ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000221 від 17.01.2020 року, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина 2019 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , учасником бойових дій, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
із участю в судовому розгляді:
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 19.12.2019 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті з ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_6 , один удар кулаком правої руки в область лівого ока. Після чого, силоміць заштовхав потерпілу до будинку та продовжуючи свій злочинний умисел, наніс не менше десяти хаотичних ударів кулаками обох рук по обличчю та тулубу потерпілій. Внаслідок чого, спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: рани ділянки лівої брови та крововиливи повік лівого ока, які відповідно довисновку судово-медичної експертизи № 02-01/178 від 26.02.2020 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень
Вказаними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України, - умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.1 ст.125 КК України визнав в повному обсязі, щиро розкаявся. Від дачі показів відмовився.
Незважаючи на повне визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, про винуватість останнього у скоєнні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, свідчать наступні докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, вона винаймала будинок АДРЕСА_3 , разом з обвинуваченим ОСОБА_5 19.12.2019 року вона ввечері повернулася додому, постукала в калітку, проте їй ніхто не відчинив. Потім відкрив двері ОСОБА_7 , який був напідпитку і який одразу ж почав її бити, кричати нецензурною лайкою. Він кричав, що вона розбила його сім`ю, після чого ОСОБА_5 вдарив її в ліву брову, в результаті чого її розбив. Вона ввійшла в двір і побачила, що її речі були на вулиці. Після того, як вона зайшла в коридор, і там ОСОБА_5 став насити їй хаотично удари руками, в голову, тулуб і інші части тіла, від чого вона впала. До цього між ними вже виникали конфлікти. До 19.12.2019 року, ОСОБА_5 вже наносив їй тілесні ушкодження. ОСОБА_5 бив її кулаками обох рук по голові та по інших частинах тіла.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що 19.12.2019 року він йшов з роботи по бульвару Шевченка з центра м.Черкаси. На перехресті з вул.Сєдова він зустрів обвинуваченого ОСОБА_5 , якого до цього не знав. ОСОБА_5 попросив у нього закурити, після чого слово-за-слово і вони познайомилися. Після чого, ОСОБА_5 запросив його піти до себе додому випити, на що він погодився. Прийшли на вул. Гоголя в приватний будинок. Він був з пивом, у ОСОБА_5 була наливка, яку він і пив. Під час розмови стало відомо, що ОСОБА_9 винаймає цей будинок, але живе не сам, а ще з однією квартиранткою. Під час того, як випивали, ОСОБА_5 скаржився на сусідку, та казав, що вже неодноразово її штурляв. В подальшому ОСОБА_5 казав, що сусідка вже завтра тут проживати не буде, так як він вирішить це питання. Чому між ним і сусідкою був конфлікт, так і не зрозумів. Так вони продовжили сидіти і випивати, через деякий час почули, що прийшла сусідка. Нею виявилася потерпіла ОСОБА_6 . ОСОБА_5 , після того як почув що вона прийшла, то одразу ж вибіг, і вже з вулиці він почув нецензурну лайку ОСОБА_10 , він продовжував сидіти в кімнаті. Потім лайка продовжилася в коридорі. Після того, як обвинувачений і потерпіла ввійшли в кімнату в якій вони випивали, то в цей час ОСОБА_5 почав протягувати руки по потерпілої, штовхати і хаотично наносити удари. Удари наносив обома руками, як кулаками так і долонями, попадав в різні частини тіла, десь близько 10 ударів (можливо і більше, точно не пам`ятає). Він спробував розборонити їх. В цей час жінка впала. Чи ОСОБА_5 її штовхнув, чи вона сама впала він не бачив. ОСОБА_5 одразу ж побіг в сусідню кімнату дзвонити хазяїну та викликати поліцію. А він взяв жінку і вивівши її на вулицю, попросив її тікати. Проте потерпіла вказала, що в них на ключ зачинені ворота і вона не має змоги вийти з двору. В цей час до двору приїхав патруль поліції. Потім приїхав хазяїн з якимось чоловіком. У потерпілої було розбите обличчя і їх забрала швидка допомога, а ОСОБА_5 забрала поліція. Чи забирав якісь речі обвинувачений у потерпілої він не бачив.
В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги, а саме:
-протокол прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_6 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.12.2019 року;
-протокол пред`явлення для впізнання потерпілою ОСОБА_6 від 19.02.2020, в ході якого потерпіла серед чотирьох наданих фотокарток, вказує на фото № 1 на якому зображений обвинувачений ОСОБА_5 , як на особу яка завдала їй тілесні ушкодження;
-протокол проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_6 від 19.02.2020, згідно якого потерпіла вказала, що 19.12.2019 близько 23.00 год. знаходячись на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , під час раптово виниклого конфлікту на побутовому ґрунті з ОСОБА_5 , останній спричинив їй тілесні ушкодження;
-даними протоколу пред`явлення для впізнання свідком ОСОБА_8 від 19.02.2020 в ході якого свідок серед чотирьох наданих фотокарток, вказує на фото № 2 на якому зображений обвинувачений ОСОБА_5 , як на особу яка завдала потерпілій тілесні ушкодження;

-протокол проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_8 від 19.02.2020 в ході якого свідок вказує на місце події та механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 обвинуваченим ОСОБА_5 ;
-висновок експерта № 02-01/178 від 26.02.2020, згідно якого: 1.У ОСОБА_6 , згідно даних медичної карти, мали місце ушкодження: рана ділянки лівої брови, крововилив повік лівого ока. Вказані ушкодження виникли від дії тупих предметів, могли виникнути в час та за обставинах вказаних в постанові про призначення експертизи та відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли виникнути, як за обставин на які вона вказала в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2020р., так і за обставин на які вказав ОСОБА_8 в протоколі проведення слідчого експерименту від 19.02.2020 р. Виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження не характерні для тих, які виникають внаслідок самоушкоджень, в результаті падіння з положення стоячи, падаючи на площину чи виступаючу поверхню. Виставлений в лікарні діагноз: закрита черепно-мозкова травма, геморагічний забій головного мозку, забій грудної клітки, забої м`яких тканин голови, не підтверджений клінічною картиною травми та інструментальними методами дослідження і тому згідно п.4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень / затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995р./, вказаний діагноз при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, до уваги не приймається.
Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_5 .
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом. У суду не має сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої, свідка, оскільки ці покази підтверджені дослідженими безпосередньо в судовому засіданні іншими доказами.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

При обрані виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст.65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, що відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості (ст.12 КК України), а з 01.07.2020 року до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, що не вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, згідно довідок КП «Черкаський обласний наркологічний диспенсер» та КП «Черкаський обласний психоневрологічний диспансер» від 18.03.2020 № 758 та від 20.03.2020 № 485/01-05/1 відповідно, ОСОБА_5 на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням викладеного, конкретних обставин кримінального провадження, особи обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів достатнім буде покарання у виді штрафу, в межах санкції відповідної статті. Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Підстав для застосування ст.69 КК України, суд не вбачає.
Запобіжний захід не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 7, 22, 91, 92, 94, 100, 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу судом не вбачаються.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя: ОСОБА_1