Справа № 127/1-53/07
Провадження №11-кп/801/172/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю скаржника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року, якою заяву ОСОБА_6 про пом`якшення призначеного йому покарання за ч.ч.2,3 ст.358 КК України згідно вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.12.2007 року та застосування до призначеного йому покарання зворотної дії в часі відповідно до ст.5 КК України відмовлено,

в с т а н о в и в :
Суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього положень законодавства про пом`якшення покарання за ч.ч.2,3 ст.358 КК України, яке було йому призначено вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.12.2007 року по справі №1-53/07, а також приведення вказаного вироку у відповідність до чинного законодавства у зв`язку із декриміналізацією статті 358 КК України.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року, заяву ОСОБА_6 про пом`якшення призначеного йому покарання за ч.ч.2,3 ст.358 КК України згідно вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.12.2007 року та застосування до призначеного йому покарання зворотної дії в часі відповідно до ст.5 КК України відмовлено.

Прийняте рішення суд першої інстанції мотивував тим, що на час звернення до суду із даною заявою, ОСОБА_6 відбув повністю основне покарання, призначене йому вироком суду від 26.12.2007 року та був звільнений із місць відбування покарання.
Після відбуття покарання суд може вирішити лише питання про зняття з особи судимості (ст.538 КПК України), а ОСОБА_6 із такою вимогою до суду не звертався.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, застосувати до нього ст.5 КК України та ст.58 Конституції України щодо приведення вироку від 26.12.2007 року у відповідність до чинного законодавства, для подальшого поліпшення його становища у суспільстві, оскільки він вини не визнав та прагнув виправдання з реабілітуючих підстав, мотивуючи свої вимоги тим, що під час розгляду його заяви суд першої інстанції безпідставно відмовив йому оголосити процесуальні документи, провести дебати, та не надав виступити з останнім словом.
Не виконано розпорядження Вінницького апеляційного суду від 10.08.2020 року в частині розгляду поданих клопотань, які згідно ухвали Вінницького апеляційного суду повинні були розглянуті в суді першої інстанції.
Заслухавши ОСОБА_6 , який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як вбачається зі змісту заяви ОСОБА_6 та його пояснень поданих як в суді першої так і апеляційної інстанції, останній просив застосувати до нього положення ст.5 КК України щодо вироку Ленінського районного суду м. Вінниці від 26.12.2007 року згідно якого його було засуджено, разом з тим, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції обмежився дослідженням питання про пом`якшення покарання, що вказує на те, що вимоги ОСОБА_6 в повному обсязі не досліджено та рішення по ним не прийнято.

Оскільки суд першої інстанції в повній мірі не розглянув вимоги, викладені в заяві ОСОБА_6 , а тому суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості вирішити питання застосування положень ст.5 КК України як того просив ОСОБА_6 , з огляду на що його апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Крім того, поза увагою суду першої інстанції залишились вказівки, викладені в ухвалі Вінницького апеляційного суду від 10 серпня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання достовірності або недостовірності доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність, а тому врешті вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.405, 407, 419,537,539 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2020 року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_6 про пом`якшення призначеного йому покарання відмовлено скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3