ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/990/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Ухилення від сплати аліментів на
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2017 року у відношенні ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, розлученого, має на своєму утриманні неповнолітню дитину, 2006 р.н., не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1ст. 164 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.
На підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набув чинності 07.09.2017 року ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом покарання.
Вироком суду встановлено, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2008 року задоволено позов ОСОБА_8 до ОСОБА_7 та стягнуто з останнього аліменти на користь позивача на утримання доньки - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 25% усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 16.09.2008 року і до досягнення дитиною повноліття, про що видано виконавчий лист № 2-4926/08/03 від 03.11.2008 року.

Знаючи про наявність рішення Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_7 при наявній станом на 31.07.2017 року виниклій заборгованості у сумі 64761 грн.79 коп., у період з 01.04.2013 року по 31.07.2017 року, діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідомо не здійснював виплати, участі у вихованні доньки не приймав, матеріальну, чи будь-яку іншу допомогу доньки не надавав, обмежуючи її в праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на ухилення на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 , діючи з умислом, спрямованим на ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу №2-4926/08/03 від 03.11.2008 на користь колишньої дружині ОСОБА_8 на утримання неповнолітньої доньки, будучи працездатним громадянином, не визнаним у встановленому законом порядку інвалідом, на облік до центру зайнятості не став та мав постійний заробіток (дохід), який повинен підлягати обліку при відрахуванні аліментів.

Таким чином, ОСОБА_10 протягом 65 (шістдесят п`ять) місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.10.2008 коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , у зв`язку з чим утворилась заборгованість на загальну суму станом на 31.07.2017 складає - 64761 грн.79 коп.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок.

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1ст. 164 КК України у виді 3 місяців арешту.

При цьому зазначає, що судом всупереч вимогам п. «г» ст. 9 ЗУ Про амністію у 2016 році, згідно якого амністія не застосовується до осіб, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей.
В той же час ОСОБА_7 ухилявся від сплати аліментів саме на утримання своєї неповнолітньої доньки, що унеможливлює застосування до нього амністії.
Крім того автор апеляційної скарги зазначає, що призначене обвинуваченому покарання є занадто м`яким, оскільки не відповідає загальним засадам призначення покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_7 , який подав заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, та заперечував проти апеляційної скарги прокурора дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч.8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.
Правилами ч.3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Санкція ч.1 ст. 164 КК України, за якою засуджено ОСОБА_7 передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від вісімдесяти до ста двадцяти годин або арештом на строк до трьох місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Отже ОСОБА_7 з урахуванням змін до ст. 12 КК України засуджено за вчинення кримінального проступку.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;
На момент розгляду судом апеляційної інстанції кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, передбачені законом строки давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності сплинули, оскільки згідно вироку він у період з 01.04.2013 року по 31.07.2017 року, ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки.

У зв`язку з вищенаведеним колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закриттю, із звільненням останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, за сплином строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, ст.. 49 КК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 29.11.2017 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати.

Закрити кримінальне провадження за ч.1 ст.164 КК України та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення

Головуючий

Судді