н/п 1-кс/953/8136/20
"23" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
представників власників майна - адвокатів ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 ,
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.
Представники власників майна адвокати ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на його незаконність, безпідставність, необґрунтованість та поданим з порушенням процесуальних строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України. Вважають, що вилучення майна порушує права власників, обшук проведено незаконно та протиправно. Письмові заперечення долучені до матеріалів справи.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до наступного.
24.09.2020, на підставі ухвали слідчого судді, проведено обшук за фактичним місцем знаходження ФГ «Альянс», ТОВ «Слобожанський Альянс» та ДП «Іскра», за адресою: Харківська область, місто Зміїв, Соборний майдан, будинок 4, під час якого виявлено та вилучено майно, згідно наведеного переліку у прохальній частині клопотання прокурора про арешт майна.
Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
В клопотанні про арешт майна прокурор вказує, що 24.09.2020 до Київського районного суду міста Харкова подано клопотання про арешт майна, яке фактично повернуто прокурору 19.10.2020 о 12.00 годин для доопрацювання в строк 72 години, оскільки у клопотанні підстави та мета арешту майна викладені загальними фразами, одним реченням та не конкретно.
21.10.2020 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на вище вказане майно.
Однак, прокурор, звернувшись 21.10.2020 р. з клопотанням про арешт майна, не обґрунтовує підстави звернення з клопотанням з пропуском строків звернення до суду, з урахуванням вилучення майна під час проведення обшуків 24.09.2020 р.; не ставить питання про поновлення пропущеного строку щодо звернення з клопотанням про арешт майна.
Разом з тим, відсутність клопотання про поновлення пропущеного строку не є безумовною підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні такого клопотання лише тоді, коли особа, яка його подала, не доведе необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Крім того, всупереч п. 3 ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні прокурора про арешт майна не зазначено відповідне обґрунтування необхідності арешту майна та документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
Крім того, з клопотання прокурора про арешт майна та доданих до нього документів не зрозуміло, який вид арешту майна (у вигляді заборони або обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном) прокурор просить застосувати в даному випадку.
Вказані підстави позбавляють слідчого суддю в повній мірі дослідити докази, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання та прийняти рішення по справі.
Розглядаючи клопотання слідчого або прокурора, слідчий суддя, суд повинні з`ясувати, чи відповідає таке клопотання вимогам ст. 171 КПК України, а частиною 3 ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без дотримання вимог ст. 171 цього Кодексу, зокрема із порушенням строків звернення, повертає його прокурору та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Слідчий суддя за таких обставин приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків, надавши для цього строк протягом 72 годин з моменту отримання копії цієї ухвали.
При повторному зверненні з клопотанням про арешт майна прокурору необхідно усунути вказані недоліки, та навести необхідне обґрунтування такого арешту.
Слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити прокурору право звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України у встановленому порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1