Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 489/5718/17
Провадження № 1-кп/490/184/2020
У Х В А Л А

10 червня 2020 року м.Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

його захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0004422 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Покровське Неклинівського району Ростовської області РФ, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого частиною статті 15 - пунктами 1, 5, 7 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України,

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. В порядку частини 3 статті 331 Кримінального Процесуального Кодексу України судом поставлене питання щодо доцільності подальшого перебування обвинуваченого під вартою.

2. Прокурор просив про продовження строку дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, спираючись про те, що ризики, що зумовили його обрання та продовження строку його дії, наразі не є усунутими.

Захист під час судового розгляду кримінального провадження проти задоволення клопотання заперечував, спираючись про те, що вина обвинуваченого наразі не є належним чином встановленою, а його належна процесуальна поведінка може бути забезпеченою за допомогою менш суворого запобіжного заходу.

Потерпілий під час судового розгляду кримінального провадження вважав клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

3. В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 15 - пунктами 1, 5, 7 частини 2 статті 115, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України.

4. В межах цього кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується, в цілому, у тому, що:

він без наявності до того істотних підстав, у людному місці влаштував стрілянину, зокрема - по потерпілих

5. 05 вересня 2017 року ОСОБА_4 був затриманий за підозрою у вчиненні цього злочину.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2017 року відносно нього був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В подальшому слідчими суддями та судом строк дії цього запобіжного заходу продовжувався неодноразово, востаннє - до 13 червня 2020 року включно.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 та продовження строку його дії слідчі судді та суд виходили з того, що той обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину та існує ризик того, що він, перебуваючи на волі, зможе ухилитись від суду або іншим чином перешкодити встановленню дійсних фактичних обставин справи, а також - вчинити новий злочин.

6. Наразі судом був закінчений судовий розгляд, проведені судові дебати, обвинувачений висловив останнє слово та суд пішов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, проте змушений був поновити судовий розгляд для додаткової перевірки частини обставин справи.

При цьому досліджені матеріали, та навіть сам обвинувачений не спростовують того, що обвинувачений влаштував стрілянину у людному місці.

7. Завершення вказаних дій до сплинення строку тримання обвинуваченого під вартою не видається за можливе.

Положення закону, якими керувався суд під час постановлення ухвали.

8. Відповідно до пункту 205 розділу ХІ "Перехідні положення" Кримінального Процесуального Кодексу України тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено, що клопотання про продовження строку тримання особи під вартою у разі, якщо справа розглядається колегією суддів, може бути розглянуте, зокрема, головуючим у справі.

9. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.
При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

10. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

11. Повертаючись до обставин розгляду цієї справи, суд перш за все відзначає, що висунуте ОСОБА_4 обвинувачення ґрунтується, зокрема, на показах самого обвинуваченого, який не заперечує конфлікту між ним та потерпілим та того факту, що у розвитку цього конфлікту він /обвинувачений/ розпочав стрілянину.

Ця версія, так само, як й версія обвинуваченого, наразі може бути перевіреною судом, та судом вживаються необхідні заходи задля проведення такої перевірки.

До того ж, матеріали справи наразі не містять відомостей про те, що, висуваючи ОСОБА_4 обвинувачення, органи досудового розслідування діяли недобросовісно або без належної ретельності або дбайливості.

12. Щодо наявності передбачених законом ризиків суд відзначає таке.

12.1 Характер висунутого ОСОБА_4 обвинувачення вказує про те, що існують ризики, що він може переховуватись від суду, адже його обвинувачено у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді, зокрема, позбавлення волі на строк до 10 років.
При цьому суд відзначає, що строк перебування обвинуваченого під вартою наразі не є домірним строку, який за законом може бути призначений йому у зв`язку із вчиненням стверджуваного злочину.

В зв`язку з таким, з огляду на тривалість строку перебування ОСОБА_4 під вартою, суд вважає доведеним наявність ризику того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитись віл суду.

11.2. Обґрунтованість висунутого ОСОБА_4 обвинувачення свідчить також про те, що він може продовжити вчиняти злочини, адже він обвинувачується у вчиненні злочину, мотиви якого не можуть бути логічно пояснені, а за такого - належним чином обмежені.

13. Щодо можливості запобігти цим ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, суд відзначає, що жоден з інших запобіжних заходів не здатен забезпечити контролю за поведінкою обвинуваченого такою мірою, що таке унеможливить вчинення ним злочинів з мотивів, які не можуть бути належним чином пояснені.

14. Доводи захисту ж наведених вище обставин не спростовують.

Таке у сукупності доводить, що запобігти передбаченим законом ризикам інакше, ніж шляхом тримання обвинуваченого під вартою, наразі не видається за можливе.
За такого клопотання прокурора підлягає задоволенню, а у задоволенні клопотання захисту слід відмовити.

Враховуючи ж, що наразі подальший судовий розгляд не є можливим, суд вважає за необхідне оголосити перерву у судовому засіданні.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 08 серпня 2020 року включно.

2. У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =