Справа №591/5142/20 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/83/21 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Суми кримінальне провадження №0000190 від 04 червня 2020 року за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2020 року, якою було задоволено клопотання ст. слідчого відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

10 грудня 2020 року до Зарічного районного суду м. Суми звернувся ст. слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором ОСОБА_8 з клопотанням про накладення арешту на речі та документи, які вилучені під час проведеного 10 грудня 2020 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ., мотивуючи тим, що дані речі та документи могли зберегти сліди вчинення кримінального правопорушення та мають значення речового доказу.

Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000190 від 04 червня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи на території Сумської області здійснюють збут наркотичних засобів та психотропних речовин до яких може бути причетний ОСОБА_5

10 грудня 2020 року було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , під час якого було виявлено та вилучено речі та документи зазначені в клопотанні.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2020 року клопотання слідчого задоволено та накладено арешт на речі та документи, які були вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 . Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що вилучені речі та документи є предметом вчинення злочину, їх використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій; мають значення для кримінального провадження, оскільки зберегли сліди вчинення злочину, їх дослідження допоможе встановити істину по справі, визначити спосіб вчинення злочину. Тобто, вилучені речі та документи є предметом вчинення злочину.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить постановити ухвалу, якою відмовити у клопотанні слідчого.

На думку адвоката ОСОБА_6 ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою. Свої вимоги мотивує тим, що у мотивувальній частині вказаної ухвали відсутні будь-які встановлені слідчим суддею обставини із посиланням на докази, а лише частково відтворено зміст клопотання слідчого та наведено положення законодавства, яким врегульовано застосування до тимчасово вилученого майна такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт. Вказує на те, що слідчий та прокурор, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, позачергово мав би визнати майно речовим доказом у кримінальному провадженні, шляхом винесення постанови, проте таких дій винесено не було та не додано копію повідомлення про підозру до ОСОБА_5 .

До початку апеляційного розгляду від захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, у зв`язку з призначенням на цю дату іншого судового засідання, в якому вона прийматиме участь.

Також до початку апеляційного розгляду надійшла заява прокурора ОСОБА_9 про розгляд апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2020 року у порядку письмового провадження без його участі.

Приймаючи до уваги те, що учасники процесу не беруть участі в розгляді матеріалів кримінального провадження апеляційним судом, які належним чином повідомлені, колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення за результатами письмового провадження, керуючись при цьому ст.406 КПК України.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є серед іншого забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в провадженні слідчого управління ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000190 від 04 червня 2020 року, за ч.2 ст.307 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи на території Сумської області здійснюють збут наркотичних засобів та психотропних речовин до яких може бути причетний ОСОБА_5 .

До Зарічного районного суду м. Суми надійшло клопотання ст. слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором ОСОБА_8 про накладення арешту на речі та документи, які вилучені під час проведеного 10 грудня 2020 року обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме: мобільний телефон «Iphone 5s», IMEI: НОМЕР_1 , з сім-картою моб. оператора «Vodafone» - НОМЕР_2 ; банківська карта «Монобанк» № НОМЕР_3 ; пакунок з-під стартового пакету мобільно оператора «Vodafone» № НОМЕР_4 ; 3 (три) пластикові тримачі з-під сім карток («Vodafone»- НОМЕР_5 , «Київстар»- НОМЕР_6 , «Билайн»- НОМЕР_7 ); електронні ваги «NOTEBOOK», електронні ваги без марки;зіп-пакет з речовиною рослинного походження; 77 (сімдесят сім) зіп-пакетів з речовиною рослинного походження; 4 (чотири) зіп-пакети з речовиною рослинного походження; 34 (тридцять чотири) пакети з порожніми зіп-пакетами; електронні ваги «NOTEBOOK»; 3 (три) фрагменти пластикових пляшок з нашаруванням речовини темного кольору, та фрагмент коробку з-під сірників з речовиною темного кольору; 4 (чотири) зіп-пакети з речовиною рослинного походження; 2 (дві) пластикові ємності заповнені речовиною рослинного походження та зіп-пакет з речовиною рослинного походження; зіп-пакет з речовиною рослинного походження, паперовий згорток з речовиною рослинного походження, металеве сито з залишками речовини рослинного походження; 2 (два) зіп-пакети з порошкоподібною речовиною світлою кольору, та один порожній зіп-пакет з залишками речовини світлого кольору; зіп-пакет з порошкоподібною речовиною світлого кольору.

15 грудня 2020 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання слідчого задоволено.

Розглянувши клопотання слідчого про арешт майна та задовольнивши його в повному обсязі, слідчий суддя дійшов до вірного висновку, що вилучені речі та документи є предметом вчинення злочину, їх використання необхідне для подальшого проведення слідчих дій, мають значення для кримінального провадження, оскільки зберегли сліди вчинення злочину, їх дослідження допоможе встановити істину по справі, визначити спосіб вчинення злочину. Тобто, вилучені речі та документи є предметом вчинення злочину.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на майно.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо незаконного арешту майна і ненадання слідчим та прокурором постанови про визнання майна речовим доказом, оскільки на підставі ухвали слідчого судді (а.к.п.7), був наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ., з метою виявлення і вилучення майна, за допомогою яких велись електронні листування із споживачами наркотичних засобів, записів, а також банківських карток, чеків, речей для пакування, фасування та зважування наркотичних речовин, тому не винесення постанови про визнання майна речовим доказом слідчим не впливає на законність постановленої ухвали.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про те, що слідчим до клопотання про арешт майна не додано копії повідомлення про підозру ОСОБА_5 , не спростовують висновків слідчого судді, оскільки у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, що має місце у даному випадку.

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та певними доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307 КК України.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст.173 КПК України, повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу, як накладення арешту на майно, тому доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_6 про відсутність правових підстав для арешту майна є безпідставними.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 406, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2020 року, якою було задоволено клопотання ст. слідчого відділу СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на речі та документи, які були вилучені під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4