Дата документу 07.09.2020 Справа № 554/8138/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000679 від 02.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

04 вересня 2020 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході огляду 02.09.2020 року, а саме: грошову купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску, що вилучена у ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 02.09.2020 року близько 14 год. гр. ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за корисний злочин, шляхом вільного доступу зайшов до салону краси, за адресою АДРЕСА_1 , звідки викрав гроші в сумі 585 грн., що належать ФОП ОСОБА_6 , чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій на вказану суму.

02.09.2020 року відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 000679, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

02.09.2020 року за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, 16, в приміщенні ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області, гр. ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції в кабінеті № 31 відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Стрітенська, 16, грошову купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску, яку в присутності запрошених понятих оглянуто та вилучено. Як пояснив ОСОБА_5 вказану купюру він викрав із салону краси за адресою АДРЕСА_1 . Інші гроші, які він викрав він витратив, оскільки загальна сума, яку він викрав становила близько 600 грн.

02.09.2020 року постановою слідчого СВ ВП № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 визнано та залучено в якості речового доказу грошову купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску.

На даний час в органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речових доказів із метою проведення необхідних слідчих дій та експертних досліджень. Оскільки накладення арешту на тимчасово вилучені речі, є необхідним для запобігання можливості їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а також їх вилучення, є необхідним для забезпечення їх зберігання до вирішення питання про долю речових доказів у порядку ст.100 КПК України, з метою недопущення їх подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, яке може перешкоджати всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин кримінального провадження, тому слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі. У заяві зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, прохав його задовольнити .

Від власника майна ОСОБА_7 до суду надійшла заява про розгляд клопотання без її участі, зазначено, що проти накладення арешту на майно не заперечує (а.с.13). Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні ВП№2 ПВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000679 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185КК України (а.с. 3).

З копії прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 02.09.2020 р. вбачається, що ОСОБА_6 повідомила про те, що 02.09.2020 у м. Полтава по вул. Старий Поділ, 8 невідома особа вчинила крадіжку грошових коштів, які лежали в столі (а.с.4)

З копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 02.09.2020 року вбачається, що остання повідомила про те, що 02.09.2020 р. до неї зателефонувала ОСОБА_8 , яка працює в її салоні краси, що знаходиться за адресою м. Полтава, вул. С.Поділ, 8 та повідомила, що невідома особа викрала шкатулку з виручкою, де знаходились грошові кошти в сумі 585 грн. (а.с.5).

З копії протоколу огляду від 02.09.2020 вбачається, що 02.09.2020р. проведено огляд за адресою: м. Полтава, вул. Стрітенська, 16, в приміщенні ВП №2 ПВП ГУНП в Полтавській області, під час якого гр. ОСОБА_5 добровільно видав (а.с.8) працівникам поліції в кабінеті № 31 відділення поліції № 2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області за адресою м. Полтава, вул. Стрітенська, 16, грошову купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску, яку присутності запрошених понятих оглянуто та вилучено (а.с.5).

З пояснень ОСОБА_5 вбачається, що купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску він викрав із салону краси за адресою АДРЕСА_1 . Інші гроші які він викрав він витратив, оскільки загальна сума, яку він викрав становила близько 600 грн. (а.с.6).

Постановою слідчого від 03.09.2020 року купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000679 від 02.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 (а.с.9).
Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлена та вилучена під час огляду 02.09.2020 року грошова купюра номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме грошова купюра номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску, підлягає арешту з метою зберігання речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна шляхом позбавленням права на його відчуження та розпорядження. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0000679 від 02.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - задовольнити .

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду 02.09.2020 року, а саме на грошову купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску, шляхом заборони його відчуження, розпорядження, використання та проведення будь яких дій до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Грошову купюру номіналом 100 грн. серія УС № 5095902, 2014 року випуску, передати на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , визначивши місце зберігання за адресою АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1