1Справа № 335/7399/20 1-кп/335/813/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 , провівши у залі суду у м. Запоріжжя підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001484 від 07.06.2020 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом №0001484 від 07.06.2020 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Крім того, прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, виходячи з того, що строк дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 09.09.2020 року, та, оскільки підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Потерпіла та її представник у судовому засіданні вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підтримали та просили його задовольнити.

Обвинувачений та його захисник у судовому засіданні вважали можливим призначення кримінального провадження до судового розгляду. Проти продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого заперечували, посилаючись на те, що його причетність до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень не підтверджена належними доказами.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Кримінальне провадження підсудне Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, обвинувальний акт складено відповідно до вимог чинного Кримінально-процесуального кодексу України, порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду у кримінальному провадженні, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження у підготовчому судовому засіданні не встановлено, та суд дійшов висновку про наявність підстав для призначення судового розгляду у кримінальному провадженні.

Під час підготовчого судового засідання проведені наступні дії: з`ясовано, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясоване питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Судовий розгляд, з урахуванням думки всіх учасників процесу, у відповідності до ч. 2 ст. 27 КПК України, слід проводити у відкритому судовому засіданні.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Виходячи зі змісту ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді від 11.06.2020 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, строк дії якого слідчим суддею було продовжено до 09.09.2020 року.

Так, в ході розгляду клопотання прокурора, стороною обвинувачення надано достатньо доводів про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КК України, про які зазначено у клопотанні прокурора, які продовжують існувати.

При вирішенні клопотання прокурора суд бере до уваги обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, для обрання запобіжного заходу, та підстави застосування запобіжного заходу, визначені ст. 177 КПК України.

Тяжкість злочинів, що інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 у сукупності із даними про його особу, з огляду на вірогідність переховуватися від суду; знищення, схову або спростування речей і документів, які мають значення для встановлення об`єктивних обставин у кримінальному провадженні; впливу на потерпілу та свідків; вчинення іншого кримінального правопорушення, дає підстави вважати, що зміна відносно обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який є неможливою та не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду.

У відповідності до п.п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що застосований відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, забезпечує можливість перешкодити інтересам правосуддя, та ухиленню від суду, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, який може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, судом не встановлено.

Доводи сторони захисту в обґрунтування заперечень проти клопотання прокурора на стадії підготовчого провадження суд не бере до уваги, оскільки дослідження доказів на підтвердження вини особи у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються судом під час судового розгляду.

Таку ж позицію виклав Європейський суд з прав людини у рішенні „Мюррей проти Сполученого Королівства, у якому зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою забезпечить належну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду, у зв`язку з чим вважає за необхідне продовжити строк застосованого відносно нього запобіжного заходу на 60 днів, строком до 06.11.2020 року.

Беручи до уваги, що дії ОСОБА_5 кваліфіковані, в тому числі, за ч. 2 ст. 121 КК України, які спричинили смерть потерпілого, суд не вбачає підстав для визначення застави, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 314-316, 371, 372, 376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0001484 від 07.06.2020 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні на 17.09.2020 року об 11 годині 20 хвилин в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за адресою: 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 107-б.

Розгляд кримінального провадження здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів, строком до 06.11.2020 року.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1