Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/900/20
Провадження № 1-кп/935/294/20
ВИРОК
Іменем України

16 липня 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів Житомирської області кримінальне провадження,внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000187 від 25.04.2020 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванків Андрушівського району Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одружений, пенсіонер, інвалідом та депутатом не є, не судимий, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2020 року близько 15-00 години ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті за місцем свого проживання, що розташоване по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, розпочав словесний конфлікт та штовханину зі своїм батьком ОСОБА_5 з приводу не надання останнім коштів на алкогольні напої, під час чого ОСОБА_5 , перебуваючи також в стані алкогольного сп`яніння, вирішив заподіяти своєму синові ОСОБА_4 тілесне ушкодження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, будучи байдужим до наслідків своїх дій, ОСОБА_5 дістав свій розкладний ніж із кишені штанів та лезом ножа наніс ОСОБА_4 із достатньою силою один удар в область серця, заподіявши останньому тілесне ушкодження.

У результаті злочинних дій ОСОБА_5 ОСОБА_4 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої поверхні грудної стінки з ушкодженням лівого шлуночка серця, ускладненого розвитком гемоперикарду (крововилив в серцеву сорочку), лівобічного гемотораксу (наявності крові в плевральній порожнині) та комбінованого (геморагічного та кардіогенного) шоку, яке відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент спричинення.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, разом із потерпілим, який є його сином, вживали алкогольні напої, потерпілий хотів продовжити далі вживати спиртне, обвинувачений заперечив, з цього приводу виникла сварка з потерпілим, обвинувачений наніс потерпілому розкладним ножем один удар в область серця, ніж дістав із кишені своїх штанів, які були на ньому одягнені.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що обвинувачений є його батьком, потерпілий вважає себе винним в тому, що трапилось, оскільки сам спровокував обвинуваченого, був у стані алкогольного сп`яніння, так як разом із обвинуваченим вживала и спиртні напої, після того, як обвинувачений вдарив його ножем, сусід викликав швидку допомогу. Потерпілий вибачив обвинуваченого, вони примирилися, просив призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 , прокурор, потерпілий ОСОБА_4 , захисник не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого у момент заподіяння.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.1 ст.121 КК України є тяжким злочином, ОСОБА_5 одружений, неповнолітніх утриманців не має, є пенсіонером, не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно.

Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння є обставиною, яка обтяжує покарання.

Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_5 під час судового розгляду, що була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління, також позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На думку суду, застосування звільнення від покарання з випробуванням у даному випадку, є більш дієвим заходом впливу на обвинуваченого, саме таке покарання є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів,відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів,при цьому залишаючись соціально адаптованою особою, як такою, що поважає сімейні цінності та має позитивне ставлення до праці, тобто працюючи забезпечить утримання себе та сім`ї, відповідно зменшивши ймовірний тягар його утримання у місцях позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання скасувати.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання у виді позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення.

Питання про арешт майна вирішити відповідно до вимог ч.4 ст.174 КПК України.

Питання про процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 25 квітня 2020 року по 25 червня 2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 2 (два) роки, в період якого, відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання скасувати.

Скасувати, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 27 квітня 2020 року, арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування з метою збереження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення використання, перетворення на ніж марки «Stainless», сіру чоловічу футболку, чоловічу кофту червоного з чорним кольором.

Речові докази: складний ніж, який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області знищити; чоловічу сіру футболку та чоловічу кофту червоного з чорним кольором, які знаходяться у кімнаті зберігання речових доказів Коростишівського ВП ГУНП в Житомирській області повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1