Справа № 761/4396/19
Провадження № 1-кп/761/935/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000157 від 07.01.2019, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ :

Судом проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_2 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Ухвалою від 15 вересня 2020 року до обвинуваченого ОСОБА_2 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 12 листопада 2020 року, включно.

В судовому засіданні судом з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинуваченого, у зв`язку із неможливістю закінчити розгляд кримінального провадження до спливу вказаного строку, поставлене питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_2 під вартою відповідно до ст.331 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки продовжують існувати ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, які не зменшились та свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить уникнення таких ризиків.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо продовження тримання ОСОБА_2 під вартою, обумовлюючи тим, що прокурором не доведено існування ризиків, визначених ст.177 КПК України. Так, захисник, стверджував, що його підзахисний не має наміру ухилятися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_2 просив змінити запобіжний захід на домашній арешт або на інший більш м`який запобіжний захід. Зобов`язувався з`являтися на всі виклики суду.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст.ст.183, 331 КПК України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Проаналізувавши доводи, наведені прокурором, з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, конкретних обставин кримінального правопорушення, яке інкриміноване ОСОБА_2 , а саме вчинення тяжкого злочину, найсуворіше покарання за який передбачає позбавлення волі до шести років, вчинення такого кримінального правопорушення корисливого характеру, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який не має як постійного місця проживання, так і офіційного місця роботи, а й отже не володіє стабільним джерелом прибутку, тривалий час ухилявся від суду, володіючи інформацією про наявність кримінального провадження відносно нього, змінив місце проживання, протягом тривалого часу і до моменту його затримання суд про свою нову адресу проживання не повідомляв, змінив контактний номер телефону, що у своїй сукупності вказує на існування реального ризику щодо можливості останнього, перебуваючи на волі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і згадані обставини свідчать про необхідність застосування до ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування менш суворого запобіжного заходу не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому, суд вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що запобіжний захід відносно ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою необхідно вважати продовженим до 08 січня 2021 року включно, підстав для зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_2 з тримання під вартою на інший суд не вбачає.

Так, згідно ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Визначаючи відповідно до вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави, а також виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, суд вважає, що ОСОБА_2 слід визначити заставу у співстановленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи, що зазначений розмір застави буде належною гарантією того, що у разі сплати його, ОСОБА_2 вирішить не зникати через побоювання втратити цю заставу.

Такий розмір застави є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права обвинуваченого, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_2 , суд не вбачає.

Враховуючи викладене, керуючись 177, 182, 183, 194, 331 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії обраного щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 08 січня 2021 року включно.

Визначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач: ТУДСАУ в місті Києві,

,

МФО: 820172,

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ,

р/р: № UA1012089,

призначення платежу: застава за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 10 листопада 2020 року по справі № 761/4396/19, провадження № 1-кп/761/935/2020.

На підставі ч.5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Повний текст ухвали оголосити 13 листопада 2020 року о 08 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1