Справа № 638/4610/20
Провадження № 1-кп/638/674/21
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 січня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові об*єднаний обвинувальний акт № № 0000767 та № 0002416 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, який не працює, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні дітей не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

За ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

За ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються в тому, що 14.02.2020 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_5 запропонував останньому скоїти крадіжку майна з приміщення ангару, де проводяться ремонтні роботи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , на що останній надав свою добровільну згоду. Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, 14.02.2020 близько 18 годин 00 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 підійшли до приміщення ангару, розташованого по АДРЕСА_4 , де останні проникли до вищевказаного приміщення. Продовжуючи реалізувати свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно,з корисливих мотивів, ОСОБА_5 разом ОСОБА_4 протягом часу з 18 год. 00 хвилин по 18 год. 10 хвилин, викрали інструмент, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: - затирально-шліфувальна машинку моделі MASALTA серійний номер МІ 36-4 з мотором «Хонда» NTC ІТ 900Н в кількості 1 шт, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5115 від 12.03.2020 складає 33866 грн. 69 коп. Після чого, ОСОБА_5 разом ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 33 866 грн. 69 коп.
Також, 16.02.2020 приблизно о 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 перебував разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 запропонував останньому повторно скоїти крадіжку майна з приміщення ангару, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , на що останній надав свою добровільну згоду.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи повторно, скориставшись тим, що за їх злочинними діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 близько 12 годин 30 хвилин підійшли до приміщення ангару по АДРЕСА_4 , де останні проникли до вказаного приміщення. Після чого, продовжуючи реалізувати свій спільний єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, протягом часу з 12 год. 00 хвилин по 12 год. ЗО хвилин, викрали інструмент, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: - затирально-шліфувальна машинка моделі MASALTA МТ 24| МТ з мотором «Хонда» серійний номер 6х-130319674 в кількості 1 шт.; вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5115 від 12.03.2020 складає 29166 грн. 90 коп.
ОСОБА_5 разом ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, після чого розпорядились викраденим майном на свій власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 29166 грн. 90 коп.
Крім того, 17.06.2020 в період часу з 12.00 по 14.00 год., ОСОБА_5 , знаходився за адресою: АДРЕСА_5 разом із потерпілим ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 . Під час спільного проведення дозвілля ОСОБА_5 побачив на лавці, де сидів потерпілий ОСОБА_7 , мобільний телефон Samsung Galaxy J1 (2016) imei НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 , який належав потерпілому ОСОБА_7 . Після цього у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, ОСОБА_5 упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає заволодів мобільним телефоном Samsung Galaxy J1 (2016) imei НОМЕР_1 imei2 НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 102 від 25.06.2020 становить 590 гривень. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 590 гривень.

Обвинувачені в судовому засіданні винними себе визнали у повному обсязі. У скоєному щиросердно розкаялися. Надали пояснення про те, що визнає всі обставини так, як вони встановлені органом досудового розслідування і доповнити їм нічого.

Суд, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди всіх сторін кримінального провадження, впевнившись у добровільності їх позиції, не досліджував інші докази у кримінальному провадженні, обмежившись позицією обвинуваченого та вивченням даних про його особу.

Суд вважає вину обвинувачених доведеною повністю.

Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України як як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням до іншого приміщення за попередньою змовою групою осіб та обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Вивченням особи обвинувачених встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України не судимий. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувають, не одружені, малолітніх дітей на утриманні не мають.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченим суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєних злочинів, що відносяться згідно ст.12 КК України до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, наслідки для потерпілих, також повною мірою вивчені особи обвинувачених: ОСОБА_4 раніше не судимий, обвинувачений ОСОБА_5 в силу ст.. 89 КК України не судимий, не одружені, не мають на утриманні малолітніх дітей.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).
Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.
Обставини, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання не встановлені.
Обставини, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щиросердне каяття обвинувачених, допомога слідству та суду у встановленні істини у справі.
Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, ставлення обвинувачених до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, суд призначає покарання у межах санкції інкримінованої статті КК України.

З урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченими злочину, даних про їх особу та обставин, що пом`якшують покарання, поведінки до та після вчиненого кримінального правопорушення, які свідчать про те, що обвинувачені стали на шлях виправлення, суд призначає покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки їх виправлення можливе без реального відбування покарання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинувачених на користь держави.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
-за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки.

-Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

-- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
-за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
-За ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
В силу ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 817,20 гривень по 408грн.60коп. з кожного.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого, вважати повернутими останньому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через районний суд у 30-денний термін з дня проголошення, а засудженим, що утримується під вартою, у той же строк з дня отримання копії вироку.

Суддя: