Провадження № 1-кс/932/6826/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши в приміщенні суду скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк», поданої представником ОСОБА_2 , на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:
До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга АТ «Укрсиббанк», яка подана представником ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого (дізнавача) Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області під час розгляду заяви АТ «Укрсиббанк» про вчинення кримінального правопорушення.

В обґрунтування скарги зазначено, що 26.11.2020 р. представником АТ «Укрсиббанк» на адресу Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області за вих. № 24-3-380 відправлено заяву про вчинене кримінальне правопорушення.

У вказаній заяві заявник посилається на те, що 26.02.2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження ВП № 61399951, в ході якого здійснювались виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В даному виконавчому провадженні мали відбутись прилюдні торги з продажу нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 , а саме будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Однак торги не відбулись з причин того, що представником боржника ОСОБА_7 було надано приватному виконавцю свідоцтво про смерть громадянки ОСОБА_6 , що унеможливлює стягнення з неї заборгованості та примусову реалізацію її майна.

В подальшому представниками банку було встановлено, що видане свідоцтво про смерть має ознаки підробки, оскільки громадянка ОСОБА_6 у лікарні не перебувала, її паспорт не був зданий, а згідно офіційних даних сайту ДМСУ, документи про її смерть отримала особа, паспорт якої визнаний недійсним.

Отже, як вважає представник банку, в даному випадку в діях ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 190, 358 КК України (шахрайство, підробка документів).

Як видно із роздруківки з сайту «Укрпошта», заява про вчинення кримінального правопорушення (відправлення №892) вручена за довіреністю 30.11.2020 р. о 23:00, тобто ДВП ГУНП в Дніпропетровській області було отримано вказану заяву, проте станом на 11.12.2020 відповідь про прийняте рішення на адресу банку не надходила, відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені.

За таких обставин скаржник прохає визнати протиправною бездіяльність службових осіб Дніпровського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області (слідчого, дізнавача) та зобов`язати їх внести відомості до ЄРДР за заявою АТ «Укрсиббанк» вих. № 24-3-380 від 26.11.2020 р.

Сторони у судове засідання не з`явились, однак слідчий суддя, беручи до уваги положення ст.ст. 22, 26 КПК України в частині того, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та ч. 3 ст. 306 КПК України, яка регламентує, що неявка суб`єкта оскарження не перешкоджає розгляду провадження, з урахуванням строків розгляду таких скарг, вважає за можливе, у даному конкретному випадку, перейти до розгляду скарги по суті у їх відсутність.

Вивчивши скаргу та додані до неї документи, виходжу з наступного.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство України, зокрема ст. 214 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

При цьому вказаний обов`язок прокурора, слідчого не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Тобто, норми КПК України не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

На відміну від раніше діючого порядку порушення кримінальної справи, коли уповноважена особа (слідчий, дізнавач) до прийняття відповідного процесуального рішення порушення кримінальної справи, повинні були оцінити наявність ознак злочину, чинний КПК України таких положень (вимог) не містить.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119) сторін цих відносин, відповідно.

Результатом запровадження таких процедур є встановлення імперативного обов`язку після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення унесення за нею відомостей до ЄРДР, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Відповідно до п. 18 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Слідчому судді на момент розгляду скарги не надано даних про те, що відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та досудове розслідування розпочато.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами розгляду заяви АТ «Укрсиббанк» за вих. № 24-3-380 від 26.11.2020 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що після розгляду скарги, слідчим суддею можуть бути прийняті ухвали про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням вимог ст. ст. 214, 303 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати посадових (службових) осіб Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою АТ «Укрсиббанк», вих. № 24-3-380 від 26.11.2020 р.

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на бездіяльність слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, задовольнити.

Визнати бездіяльність посадових осіб Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви АТ «Укрсиббанк» про вчинення кримінального правопорушення.
Зобов`язати уповноважену особу слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області вчинити дію передбачену ст. 214 КПК України внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування за заявою АТ «Укрсиббанк» від 26.11.2020 р. за вих. № 24-3-380 про вчинення кримінального правопорушення, у строки визначені в ст. 214 КПК України.

Ухвала слідчого судді є обов`язковою для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1