Справа №403/161/20
провадження №1-кп/403/44/20
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2020 року смт.Устинівка
Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю учасників судового провадження:
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника Служби у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації
Кіровоградської області ОСОБА_7 ,
інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Устинівського ВП
Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 ,
представника Устинівського районного сектору філії ДП «Центр пробації»
в Кіровоградській області ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку та фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна загальна середня, студента Андріївського професійно-технічного училища, не одруженого, громадянина України, раніше не судимого
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-
09 липня 2019 року у вечірній час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 разом з потерпілим ОСОБА_10 та гр-ном ОСОБА_11 на належному потерпілому автомобілі марки «ВАЗ-2106», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхали в с.Інгульске Устинівського району Кіровоградської області, де, внаслідок несправності автомобіля, зупинились на узбіччі дороги по вул.М.Байди. В подальшому, близько 23 год.30 хв., перебуваючи в салоні вказаного автомобіля, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , маючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 та гр-н ОСОБА_11 заснули, і його дії внаслідок цього ніким не будуть помічені, умисно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, викрав із салону автомобіля належні потерпілому ОСОБА_10 мобільний телефон марки «ULEFONE-S1» вартістю 658 грн.80 коп., мобільний телефон «ULEFONE-S7» вартістю 1648 грн.25 коп., гаманець «Gozznee» вартістю 196 грн.35 коп., грошові кошти в сумі 4000,00 грн., один долар США, що становить еквівалент 26,00 грн., паперовий сувенір у вигляді 100 доларів США, який не становить матеріальної цінності для потерпілого, а з моторного відсіку автомобіля, кришка його була піднята, - акумуляторну батарею «WESTA 50Ah» вартістю 610,00 грн., та із викраденим майном з місця злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду в загальному розмірі 7139 грн.40 коп..
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
В судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, визнав повністю. Щиро розкаявся у його вчиненні. Суду показав, що 09 липня 2019 року, пізно ввечері, за ним заїхав знайомий ОСОБА_12 на належному йому автомобілі марки «ВАЗ-2106» разом з ОСОБА_11 , після чого, ближче до 24 години ночі, вони всі разом приїхали до с.Інгульське Устинівського району. Після того, як потерпілий та інший пасажир заснули, він здійснив крадіжку із салону автомобіля двох телефонів марки «ULEFONE», а також грошових коштів в сумі 4000,00 грн. та 1 долара США, які знаходились в гаманці, а з під капоту автомобіля - акумулятор, який заховав на відстані 50 м. від його місцязнаходження. Частину викрадених грошових коштів в сумі 400,00 грн. він віддав в рахунок боргу гр-нці ОСОБА_13 (дошлюбне прізвище - « ОСОБА_14 »), а решту використав для власних потреб. Один мобільний телефон передав своїй знайомій на імя « ОСОБА_15 », а другий - віддав старшому братові ОСОБА_16 .. Про вчинену ним крадіжку знайомим та батькам не розповідав. На даний час завдана майнова шкода потерпілому відшкодована. Не зміг пояснити суду причин вчинення ним крадіжки майна потерпілого, зазначивши, що батьки здійснюють його забезпечення на належному рівні.
Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання по розгляду кримінального провадження не з`явився. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлявся у встановленому законом порядку. Згідно поданої до суду письмової заяви прохав розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України без його участі. Цивільний позов пред`являти не буде, оскільки претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, матеріальні збитки йому відшкодовані. Міру покарання залишає на розгляд суду (а.п.98, 121, 135).
З огляду на викладене, відповідно до положень ст.325 КПК України, з урахуванням того, що згідно п.2 ч.3 ст.56 КПК України брати участь у судовому провадженні є правом потерпілого, судовий розгляд кримінального провадження проведено без участі потерпілого ОСОБА_10 ..
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 крім визнання ним своєї вини, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, підтверджується безпосередньо дослідженими судом під час судового розгляду кримінального провадження доказами, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що на початку липня 2019 року, точної дати та часу не памятає, його брат ОСОБА_4 ввечері пішов гуляти. Після повернення додому показав йому телефон марки «ULEFONE-S1» та повідомив, що знайшов його на карєрі. Запропонував братові продати йому вказаний телефон в борг та повернути грошові кошти за нього після того, як повернеться із заробітків в Польщі, на що останній погодився. Про вчинену братом крадіжку дізнався від батьків. В подальшому телефон був переданий працівникам поліції;
- показаннями свідка ОСОБА_17 про те, що в липні 2019 року її сусід за місцем проживання в с.Березівка Устинівського району ОСОБА_4 віддав їй борг в сумі 400,00 грн.. Питань щодо походження зазначених коштів у неї не виникло, оскільки він навчається та відповідно може отримувати стипендію. Про вчинену ОСОБА_18 крадіжку дізналась від жителів с.Березівка Устинівського району. Показала, що сімя обвинуваченого хороша та живе в достатку, а обвинувачений ОСОБА_4 товаришує з її сином та ніколи раніше не вчиняв протиправних дій;
- висновком експерта №4939/4940/19-27 від 11.12.2019 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Ulefone-S1» у справному стані без пошкоджень, станом на 10.07.2019 року складає 658 грн. 80 коп.; гаманця коричневого кольору марки «Gozznee», придатного до використання, без пошкоджень, станом на 10.07.2019 року складає 196,35 грн. (а.п.167-170);
- висновком експерта №27/42/20-27 від 10.01.2020 року за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Ulefone-S7», з урахуванням зносу, без пошкоджень, придатного для експлуатації, станом на 09.07.2019 року складає 1648 грн. 25 коп.; акумуляторної батареї ««WESTA 50Ah», без пошкоджень, придатної для експлуатації, станом на 09.07.2019 року складає 610,00 грн. (а.п.171-174);
Враховуючи викладене, суд, на підставі обєктивно зясованих обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, підтверджених доказами, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, які перебувають в узгодженому звязку між собою, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», приходить до висновку, що: мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується неповнолітній ОСОБА_4 ; це діяння містить склад кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка); його вина у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.185 КК України, є встановленою та доведеною.
В судовому засіданні захисником неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_6 подане клопотання про звільнення його підзахисного від покарання та застосування до обвинуваченого примусових заходів виховного характеру у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття. Клопотання обгрунтоване тим, що неповнолітній обвинувачений раніше не судимий, вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.185 КК України та щиро розкаявся у вчиненому, повністю відшкодував завдану потерпілому матеріальну шкоду, на даний час навчається на денному відділенні ОСОБА_19 професійно-технічного училища, позитивно характеризується за місцем навчання та проживання.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, прохав суд його задоволити. Висловив суду запевнення у тому, що не буде у майбутньому вчиняти кримінальних правопорушень, оскільки усвідомив протиправність своїх дій та зробив для себе належні висновки, щиро розкаявся у скоєному.
Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 прохав суд задоволити клопотання захисника та передати під його нагляд неповнолітнього сина ОСОБА_4 , зазначивши, що зможе в повній мірі забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Підтвердив в судовом засіданні добровільність своєї згоди на передачу йому під нагляд неповнолітнього сина ОСОБА_4 ..
В судовому засіданні представник Служби у справах дітей Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області зазначила, що обвинувачений ОСОБА_4 на обліку у Службі не перебував та не перебуває, за місцем навчання викладачами характеризується позитивно. Обвинуваченому батьками забезпечені всі необхідні умови проживання. В цілому сімя характеризується позитивно, жодних скарг на них до Служби не надходило. Враховуючи особу неповнолітнього ОСОБА_4 , підтримала клопотання його захисника та прохала суд передати обвинуваченого під нагляд його батька ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття.
В судовому засіданні інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Устинівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 на відповідних обліках в органах поліції не перебував. Крім кримінального правопорушення, щодо якого здійснюється судовий розгляд, до кримінальної відповідальності не притягувався, адміністративних правопорушень не вчиняв. Скарги на поведінку обвинуваченого або будь-кого з членів його сімї до поліції не надходили. Вважав за можливе передати неповнолітнього ОСОБА_4 під нагляд його батька до досягнення ним повноліття.
В судовому засіданні представник Устинівського районного сектору філії ДП «Центр пробації» в Кіровоградській області зазначив, що неповнолітній ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 на обліку в органі пробації не перебувають та не перебували. Не заперечував проти задоволення клопотання захисника та застосування до обвинуваченого примусового заходу виховного характеру у виді передачі під нагляд його батька.
В судовому засіданні прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника та застосування до неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді передачі його під нагляд батька.
Вирішуючи питання про можливість звільнення неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання із застосуванням до нього примусового заходу виховного характеру, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ч.1 ст.105 КК України (в редакції, чинній на час вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення), неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
До таких примусових заходів виховного характеру належить передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання (п.3 ч.2 ст.105 КК України).
Законом України від 22.11.2018 року №2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 01.07.2020 року, у ч.1 ст.105 КК України слова «злочин невеликої або середньої тяжкості» замінено словами «кримінальний проступок або нетяжкий злочин».
На підставі викладеного, суд, з урахуванням положень ст.5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, зокрема, закону, який частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, приходить до висновку про можливість застосування при кваліфікації дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України положень ч.2 ст.12 КК України (в редакції Закону від 22.11.2018 року) щодо визначення вчиненого ним суспільно-небезпечного діяння як кримінального проступку.
Згідно із ч.1 ст.105 КК України суд управі звільнити неповнолітнього від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру за наявності сукупності таких умов: а) неповнолітній вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, незалежно від того чи скоєний цей злочин вперше, був він умисним чи необережним; б) неповнолітній щиро розкаявся; в) поведінка неповнолітнього після скоєння злочину була бездоганною. Під бездоганною поведінкою слід розуміти таку поведінку особи в сімї, побуті, трудовому чи навчальному колективі, коли вона свідомо й добровільно дотримується загальноприйнятих правил людського співжиття; г) на момент постановлення вироку неповнолітній не потребує застосування покарання. У разі встановлення трьох попередніх умов на момент постановлення вироку суд управі вважати неповнолітнього таким, що не потребує застосування покарання (постанова колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.12.2019 року у справі №754/5884/19).
При вирішенні клопотання захисника судом також враховуються положення п.10 Зауважень загального порядку №10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», згідно яких прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей -правопорушників, а також п.23.2 рекомендації СМ/Rес(2008)11 Комітету міністрів Ради Європи державам - членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема, про необхідність надання переваги таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.
Відповідно до розяснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою, з урахуванням даних, що їх характеризують. Строк нагляду, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього, але не довше, ніж до досягнення особою повноліття.
Відповідно до розяснень п.16 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2017 року №223-66/0/4-17 «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» рішення про звільнення від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру приймається за результатами судового розгляду обвинувальним вироком суду. Приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру, суд відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), керуючись ст.105 КК України звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Згідно висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, сформульованого Другою судовою палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 10.06.2020 року у справі №161/7253/18, звільнення неповнолітнього від покарання на підставі ст.105 КК здійснюється без призначення неповнолітньому конкретного покарання, передбаченого санкцією статті закону України про кримінальну відповідальність, за якою його було визнано винуватим.
З огляду на викладене, суд під час постановлення вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленим в ст.3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень розділу XV КК України, який визначає особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх, з метою всебічного з`ясування обставин, які характеризують особу обвинуваченого, та є необхідними при вирішенні питання про можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру, приймає до уваги:
- соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначену в досудовій доповіді представника органу пробації від 10.06.2020 року, згідно якої обвинувачений раніше не судимий, має задовільні умови проживання, наркотичних речовин та алкогольних напоїв не вживає, являється студентом професійно-технічного училища та має доброзичливі відносини в сім`ї (а.п.56);
- відсутність в обвинуваченого ОСОБА_4 не знятих чи не погашених судимостей, притягнення до кримінальної відповідальності вперше (а.п.183);
- інформацію, надану Службою у справах дітей Устинівської РДА Кіровоградсської області, згідно якої неповнолітній ОСОБА_4 не перебував на обліку як дитина, яка опинилась у складних життєвих умовах (а.п.137, 188);
- характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем навчання, згідно якої останній навчається на ІІ курсі ПТУ №42 по професії «Кухар, офіціант». На ураках уважний, часто відволікається. Виявляє зацікавленість до предметів професійного циклу, добросовісно відноситься до виконання доручених справ, відвідує спортивні гуртки, не має шкідливих звичок (а.п.140, 142, 186);
- характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , надану виконавчим комітетом Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області, згідно якої останній зареєстрований та проживає в с.Березівка Устинівського району. Усних та письмових заяв щодо поведінки ОСОБА_4 в громадських місцях до виконавчого комітету не надходило (а.п.141, 184);
- інформацію, надану КНП «Устинівська центральна районна лікарня» Устинівської районної ради Кіровоградської області, про неперебування обвинуваченого ОСОБА_4 на «Д» обліках у лікарів нарколога та психіатра, а також медичний висновок про стан його здоровя та працездатність, згідно якого останній є здоровим (а.п.190, 191);
- характеристику, складену виконавчим комітетом Березівської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області стосовно батька неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої останній займається веденням домашнього господарства, за рахунок якого сімя проживає. Компроментуючими матеріалами стосовно останнього виконавчий комітет не володіє (а.п.143);
- наявність передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме: щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім;
- відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ;
- позицію потерпілого ОСОБА_10 щодо відсутності у нього претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 ..
На підставі викладеного, з урахуванням: ступеня тяжкості вчиненого неповнолітнім ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке є кримінальним проступком, вчиненим обвинуваченим вперше; щирого розкаяння обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні та його подальшу зразкову поведінку в сім`ї, за місцем проживання та в навчальному закладі, яка характеризується свідомим та добровільним дотриманням обвинуваченим загальноприйнятих правил людського співжиття; висновку органу пробації про відсутність криміногенних факторів впливу на обвинуваченого та можливість його виправлення без обмеження волі, суд приходить до висновку, що на дату ухвалення вироку неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 не потребує застосування покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст.185 КК України, та його можливо звільнити від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі під нагляд батька ОСОБА_5 до досягнення ним повноліття, що за встановлених судом обставин забезпечить позитивний виховний вплив на неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 та буде необхідним, достатнім і найбільш ефективним для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не предявлявся. Питання про долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні, а саме: витрати, пов`язані із залученням експерта за проведення судових товарознавчих експертиз: №4939/4940/19-27 від 11.12.2019 року в сумі 314 грн. 00 коп. та №27/42/20-27 від 10.01.2020 року в сумі 1256 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 , а за відсутності в останнього самостійного доходу - із законного представника обвинуваченого його батька ОСОБА_5 ..
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. На підставі викладеного, керуючись ст.105 КК України, ст.ст.349, 368, 369, 371, 373, 374, 376, 392, 395, 532 КПК України, суд,-
неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та на підставі ч.1 ст.105 КК України звільнити від покарання за ч.1 ст.185 КК України без визначення його виду та розміру.
Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_4 примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст.105 КК України, у виді передачі його під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 , до досягнення ним повноліття.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не пред`являвся.
Після набрання вироком законної сили речові докази по кримінальному провадженню: акумуляторну батарею «WESTA 50Ah», паперовий сувенір у вигляді 100 доларів США, один долар США, гаманець «Gozznee» та мобільний телефон «ULEFONE-S1», які під час досудового розслідування були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_10 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), повернути останньому, як власнику, анулювавши розписки про зберігання.
Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області (паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , виданий 06.07.2018 року органом 3533, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судових товарознавчих експертиз №4939/4940/19-27 від 11.12.2019 року в сумі 314 грн. 00 коп. (триста чотирнадцять гривень 00 копійок) та №27/42/20-27 від 10.01.2020 року в сумі 1256 грн. 00 коп. (одна тисяча двісті п`ятдесят шість гривень 00 копійок).
У разі відсутності в неповнолітнього ОСОБА_4 самостійного доходу, достатнього для відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта у даному кримінальному провадженні, покласти обов`язок їх відшкодування на законного представника обвинуваченого ОСОБА_4 - його батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Березівка Устинівського району Кіровоградської області (паспорт громадянина України № НОМЕР_4 , виданий 11.02.2020 року органом 3533, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ).
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Устинівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1