н/п 1-кс/766/9548/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.11.2020 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000657 від 30.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ :
Слідчий Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000657 від 30.09.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Херсон, раніше не судимого, наразі працюючому на посаді чергового помічника начальника СІЗО чергової служби Державної установи «Херсонський слідчий ізолятор», строком на 60 діб.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не залишати цілодобово житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом;

- заборонити спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що Другим слідчим відділом слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000657 від 30.09.2020 за ч. 2 ст. 365 КК України, за фактом перевищення влади та службових повноважень службовими особами ДУ «Херсонський слідчий ізолятор» під час приймання та утримання ОСОБА_7 в місцях попереднього ув`язнення.

Під час досудового розслідування встановлено, що наказом виконувача обов`язків начальника державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» № 97/ОС від 31 жовтня 2019 року ОСОБА_5 призначено на посаду чергового помічника начальника СІЗО чергової служби державної установи «Херсонський слідчий ізолятор».

Перебуваючи на вказаній посаді ОСОБА_5 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

За ст. ст. 3, 9 Загальної декларацією прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність. Ніхто не може зазнавати безпідставного арешту чи затриманню.

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано 17.07.1997, набула чинності 11.09.1997, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме у разі законного ув`язнення особи після засудження її компетентним судом.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

За ст. 4 Кримінально-виконавчого кодексу України підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

Крім того, за ст. 87 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.

За ст. 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», одним із завдань цього органу є охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

За вимогами Розділу 2, глави 1, пункту 1 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України (надалі - ПВР), затверджених наказом Міністерства юстиції України 14 червня 2019 року № 1769/5 підставою для приймання до СІЗО та тримання ув`язнених і засуджених є вирок суду, що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

За вимогами Розділу 2, глави 2, пункту 1,3 ПВР приймання від конвою ув`язнених і засуджених здійснює черговий помічник начальника СІЗО, під час приймання обов`язково перевіряється наявність документів, що є підставою для тримання в СІЗО ув`язнених і засуджених, визначених пунктом 1 глави 1 Розділу.

За посадовою інструкцією чергового помічника начальника СІЗО чергової служби державної установи «Херсонський слідчий ізолятор», з якою ОСОБА_5 ознайомлений під розпис, ОСОБА_5 уповноважений на прийняття рішення про прийом ув`язнених та засуджених відповідно до вимог Розділу 2, глави 1, пункту 1 ПВР.

Однак, ОСОБА_5 будучи працівником правоохоронного органу, завданням якого є забезпечення публічної безпеки і порядку, охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, порушив вимоги вище зазначених норм законодавства та підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення при наступних обставинах.

Так, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2020 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України та з урахуванням вимог ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту засудженому до набрання вироком законної сили залишено без змін.

Цього ж дня, Херсонським районним судом вирок стосовно ОСОБА_7 скерований до Дніпровського ВП Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області для виконання в частині запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

В подальшому, 27.03.2020 прокурором Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області на зазначений вирок суду подано апеляційну скаргу, а тому вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 13.03.2020 стосовно ОСОБА_7 законної сили не набув.

Дільничний офіцер поліції сектора превенції Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_8 22.04.2020 у денний час доби, знаходячись у приміщенні Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Залаегерсег, 29, діючи умисно, достовірно знаючи про те, що відомості про набрання вироком Херсонського міського суду від 13.03.2020 стосовно ОСОБА_7 відсутні, перевищуючи надану йому законом владу та службові повноваження, склав відповідні процесуальні документи щодо затримання ОСОБА_7 , та незаконно доставив останнього до ІТТ за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, 3.

В подальшому, ОСОБА_7 24.04.2020 етапований з ІТТ до державної установи «Херсонській слідчий ізолятор» за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 10.

Після чого, ОСОБА_5 , 24.04.2020 у денний час доби, знаходячись у приміщенні державної установи «Херсонський слідчий ізолятор» за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська, 10, перевищуючи владу та службові повноваження, діючи умисно, явно виходячи за межи наданих прав та повноважень, прийняв незаконне рішення про поміщення ОСОБА_7 до СІЗО в порушення вимог посадової інструкції чергового помічника начальника СІЗО чергової служби державної установи «Херсонський слідчий ізолятор», Розділу 2, глави 1, пункту 1 та Розділу 2, глави 2, пунктів 1,3 ПВР, ст.ст. 3, 87 Кримінально-виконавчого кодексу України за відсутністю вироку суду стосовно ОСОБА_7 , що не набрав законної сили, але передбачає тримання особи під вартою.

Дії ОСОБА_5 супроводжувалися насильством стосовно ОСОБА_7 , яке виразилося в незаконному позбавленні волі ОСОБА_7 та триманні його в СІЗО в період часу з 24.04.2020 по 27.04.2020, чим порушено право ОСОБА_7 на свободу та особисту недоторканність, гарантоване ст.ст. 3, 9 Загальної декларацією прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 29 Конституції України.

Після встановлення прокуратурою області факту незаконного перебування ОСОБА_7 у державній установі «Херсонській слідчий ізолятор», останнього 27.04.2020 звільнено з місця попереднього ув`язнення.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а саме: перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, які супроводжувалися насильством, за відсутності ознак катування.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення 29.10.2020 повідомлено обґрунтовану підозру ОСОБА_5 .

Слідчий вказує, що обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних злочинів, є вагомі докази, одержані під час досудового розслідування, а саме:

-протоколи допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

-висновок службового розслідування за фактом затримання та поміщення до місць попереднього ув`язнення ОСОБА_7 ;

-протоколи допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16

-інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Санкція частини 2 статті 365 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких.

Досудове слідство приходить до висновку що ОСОБА_5 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину і наступного покарання може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства або переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Стороною обвинувачення встановлено достатньо підстав вважати, що без застосування запобіжного заходу, підозрюваний зможе незаконними засобами впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, а саме примушувати їх до дачі неправдивих показів на його користь, що перешкодить встановленню істини під час досудового та судового слідства.

На даний час органом досудового розслідування вживаються заходи до встановлення всіх обставин вчинення підозрюваним злочинів, у тому числі допит свідків, відшукання речей та документів, які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 не будучи обмеженим у пересуванні, може вчиняти дії з метою приховання вчиненого ним злочину та перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 4, ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищеперерахованим ризикам.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження та запобігання всім вищеперерахованим ризикам є найбільш доцільним обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 у виді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово та покладенні на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не залишати цілодобово житло, прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за викликом; заборонити спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до слідчого свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Зазначили, що підозра необґрунтована, а ризики не доведені.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За матеріалами клопотання маються вагомі докази, які у достатній мірі вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного кримінального правопорушення.

При вирішенні заявленого клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше не судимий, підозру обґрунтовано вагомими доказами, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних.
На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково та вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години до 07:00 години, строком до 29.12.2020 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.
Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 29.12.2020 року також наступні обов`язки:
- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В частині покладення на підозрюваного такого обов`язку як прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки вказаний обов`язок є обов`язковою умовою при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а не додатковим обов`язком.

Також, враховуючи, що слідчий в клопотанні просить застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, при цьому строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців, строки щодо застосування запобіжних заходів, які не пов`язані із триманням особи під вартою обчислюються місяцями, разом з цим двох місячний строк застосування запобіжного заходу перевищує строки проведення досудового розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком до 29.12.2020 р. включно, що є в межах строку досудового розслідування та відповідає вимогам діючого КПК України.

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, 181 , 184, 193-194, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - домашній арешт, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21:00 години до 07:00 години, строком до 29.12.2020 року, та зобов`язавши його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 29.12.2020 року також наступні обов`язки:

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В іншій частині клопотання відмовити.

Строк дії даної ухвали до 29.12.2020 р. включно, по закінченню якого дана ухвала припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим, крім випадку його продовження у встановленому законом порядку.

Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на слідчого.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Херсонського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали оголошено в приміщенні суду 10.11.2020 р. о 12 год. 40 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1