Справа № 487/4245/16-к
Провадження № 1-кп/487/43/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2020 року м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 ,
законного представника потерпілої ОСОБА_5 - ОСОБА_7 ,
обвинуваченої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №1-кп/487/47/19 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, з середньою освітою, вдови, працюючої двірником, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, -
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 166 КК України злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки, за наступних обставин.
ОСОБА_8 , будучи матір`ю 8 дітей, зокрема малолітньої ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до вимог ст. 150 Сімейного Кодексу України зобов`язана піклуватись про здоров`я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття нею повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а саме належним чином утримувати дитину (одягати, годувати, забезпечувати навчання), слідкувати за станом її здоров`я та гігієною, в залежності від здатностей дитини розвивати в ній спортивні, музичні, гуманітарні та інші схильності, забезпечити дитину нормальними побутовими умовами. Однак, в порушення вищевказаних вимог, ОСОБА_8 17.07.2015 не забезпечила ОСОБА_5 безпечних умов побуту за місцем проживання: АДРЕСА_1 , в період часу з 12.30 год. по 15.00 год., не вжила достатніх заходів щодо візуального контролю за донькою, та, за відсутності об`єктивних причин, залишила її без нагляду, в результаті чого спровокувала можливе випадіння дитини з балкону восьмого поверху.
Крім того, 17.08.2015 співробітниками Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП. Однак, незважаючи на застереження, ОСОБА_8 злісно не виконуючи батьківські обов`язки по догляду і захисту дитини, 14.02.2016 в період часу з 17 години 30 хвилин по 18 годину 00 хвилин не забезпечила донці безпечних умов перебування за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , що призвело до того, що малолітня ОСОБА_5 залишилась вдома з братом ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який, скориставшись відсутністю батьків, вчинив розпусні дії відносно малолітньої сестри ОСОБА_5 .
Разом з тим, упродовж дитинства (точної дати та місця встановити не вдалося можливим) малолітньої ОСОБА_5 , її матір ОСОБА_8 злісно не виконувала зазначені батьківські обов`язки, що виразилось в створенні неблагополучної обстановки в сім`ї, ненаданні достатньої уваги до потреб дитини, відсутності відповідних заходів, направлених на інтелектуальний розвиток, не створенні належних умов щодо правильного, корекційно-розвиваючого, спеціально організованого навчання і виховання, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №557 від 02.12.2015 призвело до легкої розумової відсталості з проявами соціально-педагогічної занедбаності (мікросоціальної та педагогічної) ОСОБА_5 . Встановлені у дитини вади обумовлені особливостями виховання матір`ю своєї дитини, яке негативно впливає на її емоціональний стан та психічний розвиток.
Крім того, ОСОБА_8 не вжила заходів щодо своєчасного медичного огляду та лікування доньки ОСОБА_5 , що призвело до виникнення у останньої захворювань: бактеріальний вульвовагуніт, молочниця, мікроспорія гладкої шкіри, педикульоз, що підтверджується висновком комісійної судово-медичної експертизи №59-к від 16.06.2016. Вказані захворювання знаходяться у прямому причинному зв`язку з недостатнім доглядом батьків за дитиною, тому що є заразними, розвиваються в умовах порушення (відсутності) належних санітарно-гігієнічних умов побуту.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, оскільки на момент розгляду судом кримінального провадження передбачений законом строк давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за цей злочин сплинув, а перебіг давності не зупинявся і не переривався.
Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вину не визнавала, клопотання прокурора про звільнення її від кримінальної відповідальності підтримувала та просила його задовольнити, вказавши, що правові наслідки такого звільнення їй роз`яснені і зрозумілі.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_8 ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання прокурора підтримала, вважаючи, що для його задоволення наявні законні підстави.
Представник потерпілої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 та її законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.
Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до наступного.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину; особа не ухилялася від досудового слідства або суду; законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.
За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.
Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Таким чином, за змістом статей 284-288 КПК підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 166 КК України, вчинене ОСОБА_8 15.07.2015 р. і згідно зі ст. 12 КК України його віднесено до злочинів середньої тяжкості, за який найбільш суворим покаранням є позбавлення волі на строк до п`яти років. З дня вчинення вказаного кримінального правопорушення минуло більше п`яти років. На час розгляду судом кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився і матеріали провадження не містять даних про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.
Прокурором в судовому засіданні заявлено відповідне клопотання, судом з`ясовано думку сторін кримінального провадження щодо його закриття, а обвинуваченій роз`яснені суть обвинувачення і підстави звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження і на продовження розгляду справи в загальному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 166 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288, 370-372 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.
ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 166 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 166 КК України, закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1