СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/371/21
ун. № 759/708/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2021 року м. Київ

слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю: слідчого ОСОБА_3 , представники ТОВ «Волиньтабак» - адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна та визначення порядку зберігання речових доказів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 16.11.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 364 КК України,

ВСТАНОВИВ :
Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_3 , 16 січня 2021 року звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з клопотанням, згідно якого просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 15.01.2021 під час проведення обшуку приміщення АДРЕСА_1 , які використовує у своїй діяльності ТОВ «Волиньтабак» (ЄДРПОУ 2173685).

Як зазначає слідчий у клопотанні, слідчим управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001069 від 16.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199 , ч. 2 ст. 364, КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи підприємств ТОВ «Волиньтабак» , ТОВ «Галичина - Табак» які за попередньою змовою з представниками та організаторами «конвертаційних центрів», посадовими особами ДПС України та іншими не встановленими на теперішній час особами, на території Київської, Львівської, Рівненської, Тернопільської, Закарпатської, Хмельницької, Житомирської, Чернівецької, Івано Франківської областей та м. Києва організували протиправну діяльність, пов`язану з незаконним зберіганням з метою збуту, а також збутом та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених з недоброякісної сировини, яка становить загрозу для життя і здоров`я людей, тютюнових виробів та які відносяться до підакцизних товарів, а також наданням послуг підприємствам реального сектору економіки по неправомірному формуванню податкового кредиту з ПДВ шляхом підроблення бухгалтерських та фінансових документів та внесенню їх до офіційної звітності, виведенню безготівкових грошових коштів у тіньовий, не контрольований державою готівковий обіг з подальшою їх легалізацією.

З метою використання при продажу незаконно виготовлених вказаних підакцизних товарів, невстановлені особи організували на території України незаконне виготовлення та зберігання підроблених марок акцизного податку тютюнових виробів та їх голографічних захисних елементів.

Суть протиправної схеми полягає у наступному: службові особи підприємств ТОВ «Волиньтабак» , ТОВ «Галичина - Табак» , що мають ліцензію на оптову торгівлю тютюновими виробами здійснюють придбання ТМЦ у виробників та у невстановлених осіб незаконно виготовлених кустарним способом тютюнових виробів, які у подальшому незаконно транспортують на підконтрольні склади з метою збуту та зберігають їх з цією метою.

В подальшому службові особи підприємств ТОВ «Волиньтабак» , ТОВ «Галичина - Табак» відображають документальну реалізацію тютюнових виробів за підробленими документами в адресу підприємств з ознаками «фіктивності», що входять до складу «конвертаційних центрів», в тому числі: ТОВ «Тент Експорт» НОМЕР_1 , ТОВ «Е - Світ Постач» НОМЕР_2 , ТОВ «Велпар» НОМЕР_3 , ТОВ «Анса Систем» НОМЕР_4 , ТОВ «Самсон -ІФ» НОМЕР_5 , ТОВ «ТМ Стандарт» НОМЕР_6 , ТОВ «Східторг 2018» НОМЕР_7 , ТОВ «Віз Грув» НОМЕР_8 , ТОВ «Прокардс» НОМЕР_9 , ТОВ «Тріатлон Логістик Груп» НОМЕР_10 , ТОВ «Ільвес Груп» НОМЕР_11 , ТОВ «Смартпрайм» НОМЕР_12 , ТОВ «Протекторторг» НОМЕР_13 та ін. У подальшому, зазначені підприємства відображають реалізацію товарів не підакцизної групи, ланцюг реалізації тютюнових виробів обривається не доходячи до роздрібного продавця. Фактично, тютюнові вироби реалізуються кінцевому споживачу за готівковий розрахунок без відображення в бухгалтерському та податковому обліках діючих підприємств. Отримані від реалізації готівкові грошові кошти передаються представникам та організаторам «конвертаційних центрів», які в свою чергу забезпечують надходження безготівкових грошових коштів на розрахункові рахунки підприємств ТОВ «Волиньтабак» ЄДРПОУ НОМЕР_14 , ТОВ «Галичина - Табак» . При цьому, організаторами протиправної діяльності розроблена схема, що дає можливість роздрібним продавцям тютюнових виробів ухилятись від сплати до державного бюджету обов`язкових платежів та податків, в даному випадку податку на акциз з роздрібних продаж, що становить 5% від максимальної роздрібної ціни (відповідно до Податкового кодексу України, а саме ст. 215 пп.215.3.10 при роздрібній реалізації тютюнових виробів, суб`єкти господарювання сплачують ставку акцизного збору до бюджету у розмірі 5%).

Встановлено, що до організації діяльності вище вказаних суб`єктів господарської діяльності причетні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , які є організаторами та співвиконавцями у організації діяльності вище зазначених суб`єктів господарської діяльності та інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи.

Проведеним аналізом 5-го додатку декларацій з ПДВ податкової звітності вказаних ФСГД, а також підприємств від яких здійснюється придбання ТМЦ (робіт, послуг) встановлено, що має місце так зване «пересортування» товарів: придбання товарів з номенклатурою «цигарки», а реалізація з номенклатурою «будівельні роботи, послуги, будівельні матеріали та ін.», що вказує на обрив в ланцюгу постачання конкретного товару, послуги тощо для СГД реального сектору економіки.

Встановлено, що співучасниками злочинів для зберігання фінансово-господарської документації, «чорнової бухгалтерії», документів щодо фактичного відвантаження тютюнових виробів, печаток, залишків тютюнової продукції належних ТОВ «Волиньтабак» () та ТОВ «Галичина - Табак» () використовують ряд житлових та нежитлових приміщень, в тому числі офісні та складські приміщення розташовані на території Київської, Рівненської, Тернопільської, Житомирської областей.

15.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду

м. Києва проведено обшук приміщення

АДРЕСА_2 .

Вилучені документи та речі в тому числі комп`ютерна техніка використовувались під час вчинення злочину, а тому містять в собі відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення у кримінальному провадження та є речовими доказами.

Вилучене майно, а саме тютюнова продукція (сигарети) є предметом вчинення правопорушення, а отже зберегли на собі сліди і можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, мають значення у кримінальному провадження та є речовими доказами.

Вилучені грошові кошти являються отриманими коштами від протиправної діяльності, а саме від реалізації тютюнової продукції тому підлягають конфіскації.

Враховуючи викладене 16.01.2021 тютюнові вироби (сигарети), документи, грошові кошти та інші вилучені речі визнані речовими доказами

З метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.

Представники ТОВ «Волиньтабак», заперечували щодо задоволення клопотання, зазначивши, що постанова слідчого від 16 січня 2021 року про визнання тимчасово вилученого майна, яке було вилучене за адресою: приміщеннея АДРЕСА_1 , речовими доказами в кримінальному провадженні є формальною, не обґрунтованою, оскільки слідчим в постанові не наведено якісні характеристики речей та документів, що було вилучено, не відображено інші індивідуалізуючи ознаки, які б дозволяли відрізнити об`єкт від подібних йому, а також ті, які зумовлювали б його доказове значення. Крім того, зазначили, що вилучення документів та техніки зумовило паралізацію ведення підприємством господарської діяльності, при цьому звернув увагу, що прокурором в клопотанні не надано жодних доказів, що на вилученій техніці наявна інформація що має значення для кримінального провадження. Стверджують, що вилучені речі, документи не мають жодного відношення до кримінального провадження. Також надали суду розписку, щодо отримання грошових коштів, які були вилучені під час обшуку, на підтвердження того, що ці кошти не були отриманні внаслідок нібито протиправної діяльності, а саме від реалізації тютюнової продукції та копії видаткових накладних на підтвердження законності надходження товару.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього учасниками судового провадження матеріали, заслухавши думку сторін провадження,слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим управління Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001069 від 16.11.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199 , ч. 2 ст. 364, КК України.

Орган досудового розслідування вважає встановленим, що службові особи підприємств ТОВ «Волиньтабак» , ТОВ «Галичина - Табак» які за попередньою змовою з представниками та організаторами «конвертаційних центрів», посадовими особами ДПС України та іншими не встановленими на теперішній час особами, на території Київської, Львівської, Рівненської, Тернопільської, Закарпатської, Хмельницької, Житомирської, Чернівецької, Івано Франківської областей та м. Києва організували протиправну діяльність, пов`язану з незаконним зберіганням з метою збуту, а також збутом та транспортування з метою збуту незаконно виготовлених з недоброякісної сировини, яка становить загрозу для життя і здоров`я людей, тютюнових виробів та які відносяться до підакцизних товарів, а також наданням послуг підприємствам реального сектору економіки по неправомірному формуванню податкового кредиту з ПДВ шляхом підроблення бухгалтерських та фінансових документів та внесенню їх до офіційної звітності, виведенню безготівкових грошових коштів у тіньовий, не контрольований державою готівковий обіг з подальшою їх легалізацією.

15.01.2021 на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду

м. Києва проведено обшук приміщення

АДРЕСА_2 .

Враховуючи викладене 16.01.2021 тютюнові вироби (сигарети), документи, грошові кошти та інші вилучені речі визнані речовими доказами

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод,будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону,а отже суб`єкт,який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження,однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому ,що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того,наявність доказів у кримінальному провадженні має дати слідчому судді впевненість в тому,що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження,одним з яких є арешт майна,не допускається,якщо слідчий,прокурор не доведе,що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості,що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Однак, слідчий ОСОБА_3 , обґрунтовуючи своє клопотання про арешт тимчасово вилученого майна в розумінні вимог ст.132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні. Так, в матеріалах клопотання відсутні будь-які документи, які б підтверджували, що зі сторони ТОВ «Волиньтабак», дійсно мало місце вчинення кримінальних правопорушень які інкримінуються.

Таким чином, факт існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, який може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження стосовно ТОВ «Волиньтабак» (код ЄДРПОУ 2173685) на даному етапі досудового розслідування є недоведеним, а тому у слідчого були відсутні підстави ініціювати накладення арешту на майно ТОВ «Волиньтабак» (код ЄДРПОУ 2173685).

Посилаючись у клопотанні та ту обставину,що виявлене та вилучене під час обшуку 15 січня 2021 року тимчасово вилучене майно, перелік якого зазначено у клопотанні, має значення речових доказів у кримінальному провадженні, та метою накладення арешту є збереження їх як речових доказів у кримінальному провадженні, слідчим під час розгляду клопотання належним чином не доведено відповідність майна, на яке слідчий просить накласти арешт критеріям,зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому, незважаючи на те, що матеріали провадження містять постанову слідчого ОСОБА_3 від 16 січня 2021 року про визнання речовими доказами, вказане процесуальне рішення не відповідає вимогам ст.110 КПК України,є формальним,немотивованим,оскільки за своїм змістом не містить даних на підтвердження того, що майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, яке конкретне майно, вилучене під час обшуку 15 січня 2021 року, є предметом кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Крім того,у постанові не вказано,з яких мотивів слідчий виходив при вирішенні питання про визнання вказаного у клопотанні майна речовими доказами.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказане тимчасове вилучене майно, клопотання є передчасним і такий вид забезпечення на даній стадії досудового розслідування явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

У зв`язку з чим у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :
У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна та визначення порядку зберігання речових доказів в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001069 від 16.11.2020 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 199, ч. 2 ст. 364, КК України відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1