УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.08.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №80000195 від 05.08.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 04.08.2020 до ЧЧ Киїтвського ВП надійшла заява ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , менджер магазина " ІНФОРМАЦІЯ_2 " яка мешкає: АДРЕСА_1 ,( НОМЕР_1 ) про те, що не встановлена особа, 04.08.2020 року приблизно біля 15:05 годин знаходячись за адресою: м. Одеса, просп. Небесної Сотні 2А, магазин "Adidas Original", вчинила кримінальний проступок, а саме, шляхом вільного доступу, таємно, скоїла крадіжку одягу. Сума збитку встановлюється. ( ЕО 23707).

04.08.2020 року в ході огляду місця події за адресою: м. Одеса, проспект Небесної Сотні 2А, ТЦ «Сіті Центр», у громадянина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , було виявлено та вилучено: футболку сірого кольору з надписом «Valide» розмір «М»; футболку білого кольору з надписом «Adidas» розмір «М»; светр сірого кольору розмір «S»; спортивні штани чорного кольору з емблемою «Adidas» розмір «М».

05.08.2020 року дізнавачем-інспектором сектору дізнання було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, та є необхідність у проведені слідчих дій, а саме огляду предмету з їх залученням.

Прокурор звертається з клопотання про накладення арешту на майно, в якому вказує на те, що дізнавачем інспектором сектору дізнання було винесено постанову про визнання речовим доказом так як вилучене у гр. ОСОБА_5 , майно є об`єктом протиправного посягання та в подальшому може бути використане, як речовий доказ у вказаному кримінальному провадженні.

До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність прокурора.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, та доведено матеріалами клопотання, що футболка сірого кольору з надписом «Valide» розмір «М»; футболка білого кольору з надписом «Adidas» розмір «М»; светр сірого кольору розмір «S»; спортивні штани чорного кольору з емблемою «Adidas» розмір «М» належить магазину "Adidas Original", тобто особі, яка є потерпілим у кримінальному провадженні, та саме за зверненням представника магазину " ІНФОРМАЦІЯ_2 " було розпочате досудове розслідування, тому з урахуванням норм національного законодавства та практики ЄСПЛ, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим у клопотанні не доведено необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку із чим клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №80000195 від 05.08.2020 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України відмовити.

Зобов`язати потерпілого на першу вимогу дізнавача - інспектора надати футболку сірого кольору з надписом «Valide» розмір «М»; футболка білого кольору з надписом «Adidas» розмір «М»; светр сірого кольору розмір «S»; спортивні штани чорного кольору з емблемою «Adidas» розмір «М» належить магазину "Adidas Original".
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1