Справа № 451/152/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2020 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт в кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000311 від 08.10.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин, Сумської області, громадянина України, з повною вищою освітою, працюючого начальник відділення ПАТ "Сєвєродонецьке обєднання Азот", одруженого, має на утриманні неповнолітню доньку, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,
у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,
встановив:
08 жовтня 2019 року близько 18:30 години ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Н-16,сполученням м.Львів-м.Луцьк по вул.. Стоянівська, що м. Радехів Львівської області, рухаючись в сторону м. Львів, грубо порушив вимоги пункту 10.1 Розділу 1 Правил дорожнього руху України затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, яким передбачено, що перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечнимі не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та п. 16.14 Правил дорожнього руху України, де тзазначено,що якщо головна дорога на перехресті змінює напрямок,водії транспортних засобів,які рухаються по ній,повинні керуватися між собою правилами проїзду перехресть рівнозначних доріг та вимоги таблички до дорожніх знаків 7.8. «Напрямок головної дороги» розділу 33 «Дорожні знаки» чинних ПДР України, здійснив маневр повороту вліво та виїхав на ліву смугу руху автодороги в напрямку м. Львів, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Мерседес Бенс Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався в напрямку м. Луцьк, яким керував ОСОБА_6 , який внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди, отримав тілесні ушкодження у виді: ЗГКТ,перелом 2-3 ребер справа, та які відносяться тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений за ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за обставин вказаних в обвинувальному акті визнав повністю. Пояснив суду, що 08.10.2019 близько 18.30 год. він, керуючи автомобілем марки «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_3 м. Радехів Львівської області перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , який отримав тілесні ушкодження. Вказав, що відшкодував потерпілому завдану шкоду.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, засуджує такі свої дії, жалкує про вчинене та розуміє серйозність наслідків цих дій. Просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив суду що 08.10.2019 в результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_4 ПДР відбулась дорожньо-транспортна пригода та він отримав тілесні ушкодження та лікувався протягом тривалого часу. Також вказав про те, що претензій матеріального та молрального характеру до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати.
Оскільки обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор, потерпілий також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений та потерпілий правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.
При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким злочином, особу винного, який свою вину визнав повністю, критично відноситься до вчиненого і наслідків своїх дій, відшкодував матеріальну шкоду та витрати на лікування потерпілого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліках в наркологічному і психоневрологічному кабінетах не перебуває, працевлаштований, за місцем проживання та за місце праці характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.
Суд також враховує досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з якою встановлено середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки для суспільства та окремих осіб. Обвинуваченому надано виключно позитивну соціально-психологічну характеристику.
Обставинами, яка пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ч. 1 ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та відшкодування шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами, що є достатнім для виправлення та перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Разом з тим, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винного, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, виключно позитивні характеризуючи дані про особу винного, який на час розгляду справи повністю визнав свою вину, а отже, готовий нести кримінальну відповідальність, ставлення винного до вчиненого та його наслідків, пом`якшуючу обставину у вигляді щирого каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію потерпілого, який просив призначити йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України, а також всі обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без відбування покарання, а тому вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст.76 КК України, що буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи в розмірі 1570,10 грн., інженерно-транспортної експертизи в розмірі 1570,10 грн., судової трасологічної в розмірі 2355,15 грн., інженерно-транспортної експертизи в розмірі 2355,00 грн. підягають до стягнення з обвинуваченого в користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.
Цивільного позову не було пред`явлено.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ч. 9 ст.100 КПК України.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 11.10.2019, на автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з НОМЕР_3 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 11.10.2019, на автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_2 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК УКраїни
Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст. 368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування основного покарання у вигляді трьох років обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Іспитовий строк засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення цього вироку.
Стягнути з засудженого ОСОБА_4 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення інженерно-транспортної експертизи в розмірі 1570,10 грн., інженерно-транспортної експертизи в розмірі 1570,10 грн., судової трасологічної в розмірі 2355,15 грн., інженерно-транспортної експертизи в розмірі 2355,00 грн., а всього в розмірі 7850,25 (сім тисяч вісімсот пятдесят гривень двадцять пять копійок)
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 11.10.2019, на автомобіль марки «Шкода Фабія» д.н.з НОМЕР_3 - скасувати.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 11.10.2019, на автомобіль марки «Мерседес Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_2 - скасувати.
Речові докази:
- автомобіль «Шкода Фабія» д.н.з. НОМЕР_3 , який переданий на зберігання у ОСОБА_4 залишити ОСОБА_4
- автомобіль «Мерседес Бенс Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_2 , який переданий на зберігання ОСОБА_6 залишити ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Кам`янка -Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Суддя ОСОБА_1