Справа № 275/615/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року смт.Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої- ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Брусилів Житомирської області кримінальне провадження № 0000128 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брусилів Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство по відношенню до своєї дружини ОСОБА_4 , з якою він проживає в одному домоволодінні, що призвело до фізичних та психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, що виразилось у формі втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, негативних переживань, тощо. А саме, ОСОБА_5 , неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчиняв по відношенню до своєї дружини, в тому числі у присутності малолітніх онуків, дії виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_4 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониженні самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо. Крім цього, дії ОСОБА_5 по відношенню до ОСОБА_4 супроводжувалися стусанами та штовханням, а також погрозами фізичної розправи та заподіяння тілесних ушкоджень.

Так, у кінці січня 2020 року, точної дати та часу під час досудового слідства встановити не представилось можливим. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольною сп`яніння за адресою спільного проживання з потерпілою ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 вчинив словесну суперечку з останньою. Під час суперечки ОСОБА_5 вчинив психологічне насильство в сім`ї, що виразилось в словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо неї, завданні морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності. В результаті таких дій з боку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 змушена була піти з дому та протягом двох місяців проживати у своєї матері ОСОБА_7 . Такими діями ОСОБА_5 погіршив якість життя ОСОБА_4 та завдав їй психологічних страждань.

Крім цього, в кінці березня - на початку квітня 2020 року, точної дати та часу під час досудового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в будинку АДРЕСА_1 , нецензурно виражався у бік потерпілої ОСОБА_4 , виганяв її з дому, а потім із силою вхопив її за волосся та почав штовхати, при цьому вирвавши з її голови жмут волосся. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних та фізичних страждань.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 14 травня 2020 року близько 08 години в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 не виконав вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме зайшов до місця проживання дружини ОСОБА_4 та намагався спровокувати останню на конфлікт, ображаючи словами нецензурної лайки, чим порушив заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи.

Крім того, 15 травня 2020 року близько 08 години в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5 зайшов до місця проживання дружини ОСОБА_4 , тим самим не виконав вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника, чим порушив заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи.

Також, 18 травня 2020 року о 13 годині в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 не виконав вимоги термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме зайшов до місця проживання дружини ОСОБА_4 , чим порушив заборону на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи. Крім того, 24 травня 2020 року по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 ображав свою дружину ОСОБА_4 словами нецензурної лайки, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що завдало психічної шкоди здоров`ю ОСОБА_4 . За вказані дії постановою Брусилівського районного суду від 10.06.2020 року ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення психологічного насильства в сім`ї та накладено стягнення у вигляді штрафу.

Також, 12.05.2020 року близько 12 години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , влаштував сварку з дружиною ОСОБА_4 та дочкою ОСОБА_8 . При цьому умисно завдав останній удару, побоїв, вчинив іншу насильницьку дію, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень. За вказаним фактом порушено кримінальне провадження № 0000094 за ч. 1 ст. 126 КК України та 21.05.2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до Брусилівського районного суду.

Крім цього, 13.05.2020 року близько 19 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, у будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , влаштував сварку з своєю дружиною ОСОБА_4 та спричинив останній тілесні ушкодження. За вказаним фактом порушено кримінальне провадження № 0000092 за ч. 1 ст. 125 КК України та 26.05.2020 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 направлено до Брусилівського районного суду.

Попри вищезазначене, 20.05.2020 року близько 17 години ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою спільного проживання з потерпілою ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 вчинив словесну суперечку з останньою. Під час суперечки ОСОБА_5 вчинив психологічне насильство в сім`ї, що виразилось в словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо неї, завданні морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності.

Крім цього, на початку червня 2020 року, точної дати та часу під час досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, за адресою спільного проживання вчинив словесну суперечку із дружиною під час якої нецензурно виражався у бік потерпілої ОСОБА_4 та ображав її в присутності малолітніх онуків. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних страждань.

Після чого, цього ж дня близько 16 години, продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 за місцем спільного проживання, знову почав нецензурно виражатись в бік потерпілої ОСОБА_4 та ображати її. В результаті конфлікту та безпосередньо криків ОСОБА_5 , прокинулась та злякалась малолітня онука, яка проживає разом із ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 .

Далі, 23.06.2020 року близько 16 години ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився за місцем спільного проживання почав нецензурно виражатись в бік потерпілої, ображати її. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 зазнала психологічних страждань.

Внаслідок протиправних злочинних систематичних дій з боку ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_4 зазнала фізичного, психологічного насильства, яке виразилось в словесних образах, погрозах фізичної розправи, нанесенні побоїв, залякуванні, які викликали у останньої фізичні та психологічні страждання та погіршення якості її життя.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.126-1 КК України - як умисні дії, що виразились у домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненню фізичного, психологічного насильства щодо дружини ОСОБА_4 , з якою ОСОБА_5 перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

26.06.2020 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена по кримінальному провадженню № 0000128 угода про примирення, згідно якої потерпіла ОСОБА_4 з одного боку та обвинувачений ОСОБА_5 з іншого боку дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Також сторонами угоди узгоджене покарання у вигляді 180 годин громадських робіт та надана згода сторін на призначення покарання у вигляді громадських робіт. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому ОСОБА_5 .

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України, щиро каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння права на справедливий судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 просила затвердити угоду про примирення з ОСОБА_5 та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор в суді не заперечувала проти затвердження судом укладеної угоди про примирення.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, згідно вимог ч. 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Узгоджена угодою міра покарання та згода сторін на її призначення для обвинуваченого ОСОБА_5 встановлена в межах санкції ст. 126- 1 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де характеризується задовільно, на обліку в психоневрологічному диспансері не перебуває, перебуває на обліку у лікарня нарколога, раніше судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння .

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої ОСОБА_4 , чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення.

Оскільки вказані умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним, або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_5 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, а також призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої і погодженої сторонами міри покарання у вигляді 180 годин громадських робіт.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_5 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч.7, 475 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 26 червня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у вигляді 180( ста восьмидесяти) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Житомимрського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1