В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/793/15 (справа № 308/11934/15-к), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001521 від 09.05.2015 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, уродженця м. Ужгорода, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190, ч.3 185 КК України з мірою покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, 02.03.2012 року постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_4 невідбуту частину покарання замінено більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт строком на 1 рік 8 місяців 13 днів з відрахуванням в дохід держави 15% із суми заробітку. 08.05.2015 року відносно ОСОБА_6 винесено постанову Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області про звільнено умовно-достроково від призначеного покарання у вигляді виправних робіт з невідбутим строком покарання 6 місяців та 12 днів

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Восьмого травня 2015 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля будинку №29, що розташований по вул. Грушевського, в м. Ужгороді, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, відкрито заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 у сумі 50 гривень 00 копійок, чим завдав останньому матеріальної шкоди на вищевказану суму.
За таких обставин, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказав, що в 2015 році працював оперативним співробітником в Ужгородському міському відділі поліції, разом з колегою здійснював патрулювання по вул. Грушевського в м. Ужгород. В цей час до них підійшов громадянин ОСОБА_7 і повідомив, що його пограбували, погрожуючи фізичною розправою. Пішовши з потерпілим, вони побачили обвинуваченого, який сидів на лавочці у дворі та в подальшому був доставлений до міськвідділу на вул. Гагаріна 10 а, в м. Ужгород, для встановлення всіх обставин. На ОСОБА_4 вказав безпосередньо сам потерпілий. Коштів при обвинуваченому не було, у розмові він визнав, що забрав гроші у ОСОБА_7 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 вказав, що він також працював оперативним співробітником в Ужгородському міському відділі поліції, та здійснював патрулювання з ОСОБА_8 по вул. Грушевського, в м. Ужгород, в той час коли мала місце подія з приводу пограбування потерпілого ОСОБА_7 та дав покази, аналогічні показам попереднього свідка. Додав, що ОСОБА_4 був не сам, з ним ще було троє чи четверо осіб при вчиненні злочину. Потерпілий сам вказав, що його пограбував ОСОБА_4 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив вчинення ним даного злочину.
Вказав, що 08 травня 2015 року, близько 18 години 00 хвилин, повертався додому трохи на підпитку, ідучи по вулиці побачив потерпілого, з яким раніше знайомий не був, попросив у нього грошей, на що той відповів відмовою. Після цього він попросив ще раз грошей, і отримавши знову відмову, смикнув потерпілого за руку, після чого останній дав йому 50 грн. Отримавши кошти він пішов до магазину, приблизно через годину підійшли поліцейські і затримали його. Вказав, що кошти потерпілому повернув, а тілесних ушкоджень не завдавав.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину, його вина стверджується іншими зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення
від 08.05.2015 з якого встановлено, що ОСОБА_7 повідомив про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;
Рапортом працівника поліції ОСОБА_9 , з якого вбачається, що він разом з коллегою ОСОБА_8 проходили по вул. Грушевського в м. Ужгороді, де до них підійшов гр. ОСОБА_7 та повідомив про пограбування, після чого біля буд. 29 в м. Ужгород по вул. Грушевського, ОСОБА_7 вказав на особу обвинуваченого, що заволоділа його коштами;
Протоколом медичного освідчення №172 від 08.05.2015 відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння;
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 21.05.2015 року, відповідно до якого у присутності представника неповнолітнього потерпілого та понятих, ОСОБА_7 , серед пред`явлених йому осіб, впізнав особу обвинуваченого ОСОБА_4 , яка здійснила пограбування;
Висновком судово-психіатричного експерта №133 від 09.07.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, психічним захворюванням не страждав і не страждає, а виявляє ознаки емоційно лабільного розладу особистості. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_10 , в данному випадку виключається повністю. Інкриміноване йому діяння скоїв у стані простого звичайного алкогольного сп`янніння, коли міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Може стати перед слідством та судом;
Висновком спеціальної медичної наркологічної комісії від 21.08.2015 року № 48 відносно ОСОБА_4 , наркологічний анамнез: пияцтво несистематизоване, побутове. Легко втрачає контроль ситуації.
Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази, надані учасниками кримінального провадження.
Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.
Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.
За таких обставин, оцінюючи кожний досліджений в судовому засіданні доказ окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), з погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є раніше судимим та не має міцних соціальних зв`язків на території України, що підтверджено вимогою до УІ АЗ УМВС в Закарпатській області, довідкою -характеристикою відносно ОСОБА_4 з якої вбачається, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, характеоризується посередньо, ніде не працює, також враховує наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає повне визнання вини, щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, а також вчинення обвинуваченим злочину будучи раніше судимим, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі.
Речові докази та судові витрати по справі відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 /чотири/ років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, передбаченого за даним вироком та за злочин, передбачений за ч. 2 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2020 року, шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно до відбуття призначити покарання у вигляді 4 (чотири) роки 1 (один) день позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання,а саме з 27.11.2018 року з 16 год. 00 хв.
У строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 зарахувати покарання відбуте частково за вироком Ужгородського міськрайонного суду від 18.05.2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1