Справа № 296/6005/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_2 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000410 від 21.11.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням про накладення арешту на майно.
В обґрунтування клопотання зазначає, що 15.07.2020 у ході проведення обшуку за зазначеною в клопотанні адресою вилучено майно, на яке потрібно накласти арешт.

07.08.2020 на адресу суду надійшло клопотання підозрюваного ОСОБА_3 про повернення клопотання про арешт вилученого майна прокурору для усунення недоліків, оскільки вилучені під час обшуку речі належать не лише підозрюваному, але й ОСОБА_4 , якому також повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.
При цьому в клопотанні про арешт вилученого майна не зазначено інших осіб як власників майна та кому саме і на якій правовій підставі яке конкретно майно належить.

Відповідно до ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, всупереч вимог ст.171 КПК Україниу клопотанні не зазначено всіх власників майна, за участю яких відповідно до ч.1 ст.172 КПК України має розглядатись клопотання, та кому конкретно і на якій правовій підставі воно належить, також клопотання не містить контактні дані всіх власників (володільців) майна, що унеможливлює розгляд клопотання у строки, визначені КПК України.

Згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.64-2, 98, 99, 132, 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_2 про накладення арешту на майно повернути прокурору для усунення недоліків.
Встановити строк для усунення зазначених недоліків 72 години з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1