У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2021 рокуСправа № 634/449/20 Провадження № 1-кп/634/67/21

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000468 від 22 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст.152. ч.1 ст. 122 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000468 від 22 листопада 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст. 309, ч.1 ст.152, ч.1 ст. 122 КК України.
Прокурором в судовому засіданні заявлено письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність сукупності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 , після вчинення злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання. Незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , та потерпілу ОСОБА_9 , шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності так, як свідок ОСОБА_8 є його співмешканка та вони проживають в одному будинку, потерпіла ОСОБА_9 є сусідкою де проживає обвинувачений. Вчинити інші кримінальні правопорушення, так як раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, перебував в місцях позбавлення волі та може скоювати в подальшому умисні злочини, оскільки за незначний проміжок часу 4 місяці ним скоєно декілька кримінальних правопорушень.
Крім того, в клопотанні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_6 відповідно до характеристик, показів свідків є особою яка не працює, вживає наркотичні засоби і за період їх вживання не звертався до лікувальних закладів. Він притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних кримінальних правопорушень і після відбування покарання на шлях виправлення не став, знову обвинувачується в умисних кримінальних правопорушеннях, що свідчить про його суспільно-небезпечну поведінку до інших членів суспільства і підтверджується його протиправними діями сексуального характеру так і нанесенням тілесних ушкоджень.
На підставі викладеного, прокурор вважає, що на даний час ризики, передбачені ст.177 КПК України не зникли та не зменшились, а тому до ОСОБА_6 не може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт. В обґрунтування зазначив, що на даний час допитані всі потерпілі та свідки, тому ризик впливу на них відсутній. Щодо ризику переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення то це лише припущення прокурора. Також просив врахувати факт його перебування під вартою понад 11 місяців. Просив врахувати наявність постійного місце проживання, цивільну дружину та малолітню дитину, та міцні соціальні зв`язки за місцем свого постійного проживання. Крім того, зазначив, що він має можливість проживати у своєї матері ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить чоловіку його матері ОСОБА_11 . Також зазначив, що його матір є пенсіонером отримує пенсію а також здійснює торгівлю на ринку, а її чоловік працює і має дохід тому вони можуть забезпечити його перебування під домашнім арештом. До клопотання було надано довідка про доходи ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , відомості про застраховану особу ОСОБА_12 , копія свідоцтва про народження ОСОБА_6 , копія свідоцтва про встановлення батьківства ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_7 , просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та підтримав клопотання обвинуваченого і просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання його матері а саме: АДРЕСА_1 , оскільки прокурором не доведене існування заявлених у клопотанні ризиків, а обвинувачений ОСОБА_6 має постійне місце проживання, сім`ю та малолітню дитину. Крім того, зазначив, що потерпілі були допитані в судовому засіданні, а іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню обвинувачений не має можливості і існування вказаного ризику прокурором не доведене.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 при вирішенні даного питання послалася на розсуд суду.
Представник потерпілої ОСОБА_9 ОСОБА_13 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та захисника проти зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить висновку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 12.11.2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 12.01.2020 року.
Продовжуючи вказаний запобіжний захід, судом враховано, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років.
Однак, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
Суд вважає не доведеним стороною обвинувачення існування ризику щодо незаконного впливу на свідка ОСОБА_8 , оскільки вона допитана в судовому засіданні за всіма епізодами злочинної діяльності, які інкримінуються ОСОБА_6 .
Разом з тим, враховуючи фактичні обставини злочинів, які інкримінуються ОСОБА_6 , останній вчинив чотири злочини, один з яких відносяться до категорії злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, стосовно особи похилого віку, тому на думку суду у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства та потерпілих.
Також, обвинувачений ОСОБА_6 на тяжкі хвороби, які б перешкоджали йому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення не страждає, офіційно не працевлаштований, законного джерела доходів не має, що може бути передумовою для здійснення спроб зникнути з місця проживання.
Щодо ризику впливати на потерпілу то вказаний ризик є реальним, оскільки до затримання обвинувачений ОСОБА_6 проживав по сусідству з домоволодінням потерпілої. Крім того, під час допиту в суді потерпіла зазначила, що вона постійно отримує погрози від родичів обвинуваченого.
Також суд вважає доведеним наявність ризику з боку ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 за короткий проміжок часу скоєно декілька кримінальних правопорушень, тому існує реальна загроза того, що він вчинить інше кримінальне правопорушення.
Крім того, ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, даний ризик обумовлений тим, що покарання за вчинення інкримінованих злочинів у вигляді позбавлення волі може спонукати обвинуваченого переховуватись з метою уникнення кримінальної відповідальності.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на даний час запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому та позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тому суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшились.
Посилання сторони захисту щодо наявності родини, постійного місця проживання, хоч і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, ці обставини в даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи обвинуваченого та його захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, зокрема на домішаній арешт, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень а також впливу на потерпілих суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_6 з урахуванням терміну його тримання під вартою на строк до 30 днів.
Тому суд вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню а у задоволенні клопотання обвинуваченого відмовляє.
Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 369, 376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.
Продовжити дію запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 30 днів, тобто до 10 лютого 2021 року, включно.
Розмір застави в сумі 40540 грн, визначений ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 07 лютого 2020 року, залишити без змін.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена в частини продовження заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 18.01.2021 року о 13:50 годині.

Суддя: /підпис/
Копія вірна. Суддя: