печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий першого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 13.01.2020 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 146 КК України.

В обґрунтування підозри слідчий вказує наступне.

Орієнтовно у 2019 році, ОСОБА_7 , перебуваючи у м. Києві, залучивши до її складу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших невстановлених осіб, з метою вчинення вимагань, створив злочинну організацію (досудове розслідування за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 здійснюються у кримінальному провадженні №0014567, матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_10 виділені в окреме провадження №0000412, досудове розслідування у якому зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України).

Так, з 06 серпня і по 14 листопада 2019 року учасники створеної ОСОБА_7 злочинної організації умисно вчинили ряд особливо тяжких злочинів.

В період часу з 06 серпня по 13 листопада 2019 року учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та інші невстановлені слідством особи, маючи умисел на вимагання чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами та з погрозою вбивства, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинили у ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вимагання грошових коштів в розмірі 400 тис. доларів США, що на момент вчинення злочину згідно курсу Національного Банку України (далі НБУ) склало 9 млн. 806 тис. 320 гривень.

Крім того, 17 вересня 2019 року учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , знаходячись у м. Києві, вчинивши викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_17 , вимагали і заволоділи у останнього грошовими коштами в розмірі 15 тис. євро, що на момент вчинення злочину, згідно курсу НБУ склало 409 тис. 800 гривень та становить великий розмір заподіяної шкоди.

Також, в період часу з 5 вересня по 13 листопада 2019 року учасники злочинної організації ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , а також ОСОБА_18 , який не входив до учасників злочинної організації, знаходячись у місті Києві, вчинили вимагання грошей у ОСОБА_19 та ОСОБА_20 у розмірі 250 тис. доларів США, заволодівши грошовими коштами в розмірі 15 000 доларів США, що на момент вчинення злочину, згідно курсу НБУ склало 370 млн. 936 тис. 24 гривні.

У сукупності, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець Російської Федерації, громадянин Російської Федерації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.3 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України.

14 листопада 2019 року складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.3 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України ОСОБА_7 , яке не вручено у зв`язку із тим що місце його перебування не відоме, а також наявними відомостями про перебуванням за межами України.

19 листопада 2019 року прийнято постанову про оголошення ОСОБА_7 в розшук (ОРС №10-909 від 04.12.2019).

27 листопада 2019 року отримано дозвіл на затримання ОСОБА_7

04 грудня 2019 року прийнято постанову про оголошення ОСОБА_7 в міжнародний розшук.

06 грудня 2019 до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У сукупності, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кам`янське Дніпропетровської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , адреса проживання якого не встановлена, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.3 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України.

14 листопада 2019 року складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.3 ст.146, ч.4 ст. 189 КК України, яке у зв`язку із не встановленням місця перебування останнього, вручено у спосіб передбачений Главою 11 КПК України.

19 листопада 2019 року прийнято постанову про оголошення ОСОБА_6 в розшук (ОРС №10-970 від 30.01.2020).

27 листопада 2019 року отримано дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно відомостей з Державної прикордонної служби України підозрюваний ОСОБА_6 14.12.2019 виїхав за межі території України та на даний час його місцезнаходження невідоме.

06 лютого 2020 року прийнято постанову про оголошення ОСОБА_6 в міжнародний розшук.

13 січня 2020 матеріли досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виділені в окреме провадження за №0000020.

Підставою для застосування та продовження строку дії запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 згідно ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про застосування запобіжного заходу, у зв`язку з тим, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить задовольнити.

Захисник у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити, вказуючи на необґрунтованості пред`явленої підозри.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, захисника, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, але не доведе обставин щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_15 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом затримання ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 від 20.09.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_21 , відомостями, отриманими з комплексної системи відеоспостереження міста Києва за 17.09.2019, відомостями щодо реєстрації транспортних засобів.

За таких обставин, є необґрунтованими доводи захисника щодо необґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 .

Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, інкримінованих йому та відповідно доведення стороною обвинувачення підстав визначених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

При дослідженні матеріалів клопотання в розрізі приписів п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчим суддею встановлено наступне.

ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими та особливо тяжкими, наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний з високим рівнем можливості може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачає покарання від семи до дванадцяти років позбавлення волі, та невідворотність вказаного покарання; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_22 підозрюється у вчинені злочинів із погрозами застосування насильства над потерпілими, а тому не будучи ізольованим від суспільства, може і надалі загрожувати їх життю чи здоров`ю потерпілих, незаконно впливати на них, свідків чи інших підозрюваних, шляхом їх залякування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Даний ризик обґрунтовується тим, що у даному кримінальному провадженні не в повному обсязі встановлені та притягнені до кримінальної відповідальності інші учасники злочинної групи, не встановлені усі потерпілі особи, а тому орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може перешкоджати досудовому розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності щодо себе чи інших учасників злочинної групи; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

06.02.2020 оголошено міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_6 .

Частина 6 статті 193 КПК України містить імперативну норму, з якої слідує, що слідчий суддя обирає запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

В контексті зазначених обставин слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 281 КПК України, розшук підозрюваного оголошується слідчим або прокурором у конкретному кримінальному провадженні, про що ними виноситься відповідна постанова. Лише така постанова осіб слідчого або прокурора, є підставою для здійснення іншими уповноваженими особами за дорученням (запитом) слідчого або прокурора дій, направлених на розшук підозрюваного, у тому числі за межами України (міжнародний розшук).

Крім того, відповідно до вимог статті 281 КПК України, слідчий та прокурор можуть доручити розшук підозрюваного оперативному підрозділу, а також можуть здійснювати його самостійно шляхом виконання процесуальних дій, передбачених КПК України, у тому числі для розшуку підозрюваного за межами України, тобто здійснювати у такий спосіб міжнародний розшук.

Ці положення статті 281 КПК України кореспондуються з нормами розділу ІХ КПК України, яким передбачено засади міжнародного співробітництва.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 551 КПК України, екстрадиція - видача особи державі, компетентними органами якої ця особа розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності або виконання вироку. Екстрадиція включає: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи; перевірку обставин, що можуть перешкоджати видачі; прийняття рішення за запитом; фактичну передачу такої особи під юрисдикцію запитуючої держави.

Відповідно ч. 1 ст. 573 КПК України запит про видачу особи (екстрадицію) направляється за умови, якщо за законом України хоча б за один із злочинів, у зв`язку з якими запитується видача, передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше одного року або особу засуджено до покарання у виді позбавлення волі і не відбутий строк становить не менше чотирьох місяців.

Відповідно до статті 575 КПК України клопотання про видачу особи в Україну готує слідчий, прокурор, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування, або суд, який розглядає справу чи яким ухвалено вирок, з дотриманням вимог, передбачених цим Кодексом та відповідним міжнародним договором України. До клопотання додається засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Тобто, обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

Так, згідно Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центрального бюро Інтерполу в Україні у попередженні, розкритті та розслідуванні злочинів, затвердженої наказом МВС України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, Держкомкордону, Державної митної служби України від 09.01.1997 року №3/1/2/5/2/2, підставою для міжнародного розшуку громадян України є запит правоохоронного органу надісланий до НЦБ. НЦБ вивчає одержані матеріали, при потребі запитує в ініціатора додаткові відомості і, за прийнятими Інтерполом правилами, надсилає запит до Генерального секретаріату Інтерполу або в Національне центральне бюро Інтерполу відповідної країни. Про здійснений запит НЦБ письмово інформує ініціатора, який після цього зобов`язаний негайно повідомляти нові відомі факти щодо розшукуваних для коригування розшукових заходів за кордоном.

Вказані норми процесуального законодавства та обставини, а саме той факт, що на даний час місце перебування ОСОБА_6 не встановлено, за місцем реєстрації, проживання він відсутній, приймаючи до уваги той факт, що підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав з якими законодавець пов`язує вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішення питання щодо визначення запобіжного підозрюваному, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, особливу тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його репутацію та інші дані про особу підозрюваного.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора, так як матеріалами клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним стороною обвинувачення доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.
Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1