КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3371/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 6 ст. 193, ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 вересня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , з внесеними останнім доповненнями до неї, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , яке погоджене із прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , і обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Половинне Красноозерського району Новосибірської області Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді, обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовано тим, що при вирішенні цього питання слідчий суддя прийшов до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України, і про доведеність ризиків з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, слідчий суддя послався на врахування даних про особу підозрюваного і дійшов висновку про достатність підстав для обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_8 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, невмотивованою та необґрунтованою, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу. Зокрема, апелянт запевняє, що ОСОБА_9 ніколи не оголошувався в розшук на законному обґрунтуванні, оскільки він був оголошений у розшук, не перебуваючи у статусі підозрюваного, що, на думку захисника, є грубим порушенням вимог ч. 1 ст. 281 КПК України. При цьому автор апеляції вказує, що ОСОБА_9 був оголошений у розшук 19 лютого 2015 року, а повідомлення про підозру останньому було вручено, згідно відмітки слідчого на останньому аркуші цього документу, лише 12 березня 2015 року.

Далі апелянт вказує, що висновок слідчого судді про перебування ОСОБА_9 в міжнародному розшуку є помилковим, оскільки не відповідає дійсним і фактичним обставинам, а матеріали, які додані до клопотання, не містять належних та допустимих доказів оголошення підозрюваного у міжнародний розшук в силу їх відсутності. Крім того, захисник стверджує, що прокурором не було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а також не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

06 липня 2020 року до Київського апеляційного суду від захисника ОСОБА_8 надійшли доповнення до його апеляційної скарги, в яких він зазначає, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 є незаконним. Зокрема, він наголошує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі вказав дату вручення ОСОБА_9 у встановленому законом порядку підозри у вчиненні кримінальних правопорушень 12 березня 2015 року, а слідчий і прокурор зазначили у клопотанні, що ОСОБА_9 було оголошено про підозру 19 лютого 2015 року. Наявність таких розбіжностей, як відмічає апелянт, слідчим суддею усунута не була.

Також автор апеляції вважає, що слідчим свідомо не було вжито заходів для того, щоб повістка про виклик ОСОБА_9 надійшла за адресою його місця реєстрації завчасно. При цьому апелянт звертає увагу, що в матеріалах, які додані до клопотання, відсутні будь-які відомості, що підозрюваний був оголошений у міждержавний розшук.

05 серпня 2020 року до Київського апеляційного суду від захисника ОСОБА_8 надійшли ще одні доповнення до його апеляційної скарги, в яких він зазначає, що при проведенні досудового розслідування у кримінальних провадженнях № 0000026 від 25 лютого 2014 року і № 0001184 від 06 травня 2016 року, які, в порушення вимог ст. 217 КПК України, були об`єднані в одне провадження під № 0001184, слідчий і прокурор визначили загальний строк досудового розслідування з 06 травня 2016 року, а не з 25 лютого 2014 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисників, які підтримали апеляційну скаргу, з доповненнями до неї, та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями до неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 травня 2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України. Це кримінальне провадження було виділене відносно ОСОБА_9 із матеріалів кримінального провадження № 0000026 від 25 лютого 2014 року, яке здійснюється за фактом перевищення службових повноважень працівниками правоохоронних органів Сумської області та притягнення завідомо невинних осіб до кримінальної відповідальності.

Крім того, 06 травня 2016 року постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 кримінальне провадження № 0001184 від 06 травня 2016 року та кримінальне провадження № 0001185 від 06 травня 2016 року були об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0001184.

18 лютого 2015 року в межах кримінального провадження № 0000026 від 25 лютого 2014 року ОСОБА_9 за адресою його місця проживання було направлено поштовим зв`язком повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України.

19 лютого 2015 року ОСОБА_9 було оголошено в розшук як підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України.

30 січня 2017 року постановою слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління спеціальних розслідувань Департаменту спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України ОСОБА_14 , досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184 від 06 травня 2016 року було зупинено.

12 лютого 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

06 травня 2020 року постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 підозрюваного ОСОБА_9 було оголошено в міжнародний розшук.

07 травня 2020 року постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184 від 06 травня 2016 року було відновлено.

08 травня 2020 року постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184 від 06 травня 2016 року було зупинено.

12 травня 2020 року (клопотання датоване 07 травня 2020 року) слідчий другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України, буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування і суду, може незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

10 червня 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання слідчого було задоволено та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення прокурора ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_8 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України, та про наявність ризику з боку підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування. У зв`язку з цим слідчий суддя визнав за необхідне обрати щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Викладені обставини мають бути встановленими слідчим суддею і при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, причому, в такому випадку прокурор, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, має ще й довести, що підозрюваний оголошений в міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення у кримінальному провадженні, як то визначено в ч. 3 ст. 111 КПК України, здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 135 КПК України, яка входить до глави 11 цього Кодексу, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом, як передбачено в ч. 1 ст. 136 КПК України, є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.

У визначений зазначеними нормами КПК України спосіб для вручення повідомлень органи досудового розслідування не здійснили повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ст. 340 КК України.

Зокрема, повідомленням голови Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 02-19/1126 за 2014 рік встановлено, що на виконання листа прокурора відділу Прокуратури Сумської області № 02-19/1083 від 08 грудня 2014 року вказана селищна рада повторно повідомила, що ОСОБА_9 дійсно зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а стосовно встановлення та підтвердження факту проживання останнього за цією адресою, то селищна рада такою інформацією не володіє (т. 1, а. с. 37).

Саме тільки про місце реєстрації ОСОБА_9 за наведеною адресою вказано і в повідомленні голови Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області від 17 лютого 2015 року (т. 1, а. с. 38).

Переконливих доказів того, що ОСОБА_9 , який на час інкримінованих йому кримінальних правопорушень перебував на посаді начальника УМВС України в Сумській області, проживав у 2015 році за місцем своєї реєстрації в смт. Мала Данилівка Дергачівського району Харківської області, в матеріалах провадження не міститься. При цьому органи досудового розслідування не здійснили перевірку, де саме проживав ОСОБА_9 , працюючи на вказаній посаді в місті Суми, а, як вбачається із опису вкладення у цінний лист (т. 1, а. с. 40), 18 лютого 2015 року саме за адресою: АДРЕСА_1 , тобто за місцем реєстрації ОСОБА_9 , було надіслано повідомлення йому про підозру від 18 лютого 2015 року, хоча таке повідомлення мало бути надіслане за місцем проживання ОСОБА_9 , як то визначено законом.

Відсутні в матеріалах провадження і дані про те, що повідомлення ОСОБА_9 про підозру від 18 лютого 2015 року вручалося під розписку дорослому члену сім`ї останнього чи іншій особі, яка з нею проживає, а комісія Малоданилівської селищної ради Дергачівського району Харківської області двічі виїжджала за адресою: АДРЕСА_1 , однак вручити ОСОБА_9 зазначене повідомлення про підозру не змогла, про що були складені відповідні акти (т. 1, а. с. 45).

Крім того, в матеріалах провадження міститься інформація з Державної прикордонної служби України про виїзди і в`їзди ОСОБА_9 через пункти перетину кордону України, зокрема, на територію Російської Федерації. Згідно з цією інформацією, ОСОБА_9 19 лютого 2015 року о 22 год. 58 хв. здійснив виїзд автомобілем з території України в пункті пропуску Гоптівка і більше в Україну не повертався (т. 1, а. с. 55). Такі ж дані містяться і в повідомленні начальника Дергачівського ВП ГУ НП в Харківській області (т. 1, а. с. 67).

Між тим, будь-які відомості, що органами досудового розслідування протягом більше п`яти років вживалися в порядку, передбаченому главою 43 КПК України, заходи для повідомлення ОСОБА_9 про підозру в межах міжнародного співробітництва, в матеріалах провадженні відсутні.

Також не міститься в матеріалах провадження і даних про те, що старший слідчий ОСОБА_16 , який склав повідомлення ОСОБА_9 про підозру, та прокурор ОСОБА_17 , який погоджував цю підозру, є повноважними особами для здійснення цієї процесуальної дії, оскільки вони ні в Єдиному реєстрі досудового розслідування, ні у відповідних постановах про зміну слідчої групи та про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні не значаться, а постанов про склад попередньої слідчої групи та про склад попередньої групи прокурорів у кримінальному провадженні до матеріалів клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.

Таким чином, як вважає колегія суддів, за наявними в матеріалах провадження документами органами досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_9 є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні.

Не довів в судовому засіданні прокурор і те, що ОСОБА_9 перебуває в міжнародному розшуку, оскільки винесення органом досудового розслідування лише постанови про оголошення останнього в міжнародний розшук без її скерування хоча б до Робочого апарату Укрбюро Інтерполу, як то має місце в даному випадку, не може свідчити, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, 08 травня 2020 року постановою слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001184 від 06 травня 2016 року було зупинено.

Відповідно до ч. 2 ст. 280 КПК України, до зупинення досудового розслідування слідчий зобов`язаний виконати всі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії, проведення яких необхідне та можливе, а також всі дії для розшуку підозрюваного, якщо зупинити досудове розслідування необхідно у зв`язку з обставинами, передбаченими пунктом 2 частини першої цієї статті.

Хоча слідчий склав та погодив з прокурором клопотання про обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 07 травня 2020 року, тобто за день до зупинення досудового розслідування, однак вніс до суду це клопотання лише 12 травня 2020 року, тобто виконав цю процесуальну дію під час того, коли досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було зупинено, а тому слідчий суддя повинен був відмовити у задоволенні такого клопотання, як поданого поза межами строків досудового розслідування, оскільки, за змістом ч. 4 ст. 176 КПК України, слідчим суддею запобіжні заходи застосовуються (обираються) під час досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , з внесеними останнім доповненнями до неї, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого про обрання щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як такого, що внесено до суду поза межами строків досудового розслідування, без належних доказів вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру та будь-яких доказів перебування останнього в міжнародному розшуку.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , з внесеними останнім доповненнями до неї, в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 червня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене із прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , і обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погодженого із прокурором четвертого відділу процесуального керівництва Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_11 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4