Справа № 157/762/20
Провадження № 1-кс/162/292/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року смт Любешів

Любешівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції із Камінь-Каширським районним судом Волинської області в залі суду в смт Любешів заяву про самовідвід судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №157/762/20 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України), відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 19 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 17 серпня 2020 року судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_4 було розподілено і передано на розгляд обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яка 21 серпня 2020 року заявила самовідвід.

Самовідвід суддею ОСОБА_4 мотивовано тим, що вона не може брати участь у розгляді справи, оскільки на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, орган досудового розслідування посилається, серед іншого, і на постанову Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 07 травня 2019 року, якою ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-3 КУпАП України. Зазначена постанова ухвалена суддею Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_4 .

Заслухавши думку захисника обвинуваченого ОСОБА_3 , який заяву про самовідвід судді ОСОБА_4 підтримав та просив її задовольнити, дослідивши матеріали заяви про самовідвід судді, суд дійшов такого висновку.

Згідно із п.4 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Приписами ст.80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і ст. 9 Конституції України, п.4 ч.1 ст.75 КПК України, суддя не може брати участь в розгляді справи у випадку наявності обставин, які викликають сумнів в його безсторонності, а отже і об`єктивності.

Поняття «неупередженості» суду, викладене в Кримінальному процесуальному законодавстві України співвідноситься з поняттям «безсторонності» суду, закріпленим в міжнародних правових документах, зокрема, у ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною 17.07.1997 року.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у справі «Газета «Україна-Центр» проти України»).

З матеріалів справи встановлено, що суддею Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_4 було ухвалено постанову від 07 травня 2019 року, якою ОСОБА_5 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.172-3 КУпАП України, на яку, серед іншого, посилається орган досудового розслідування на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України. Викладене об`єктивно вказує на безпосередній зв`язок цих справ, що може бути розцінено як особиста заінтересованість чи певна прихильність судді ОСОБА_4 щодо однієї із сторін у справі.

Враховуючи, що зазначені обставини є такими, що об`єктивно викликають сумнів у неупередженості при розгляді справи суддею ОСОБА_4 , її заяву про самовідвід слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.75, 81, 82 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву про самовідвід судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №157/762/20 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України (далі - КК України), відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000152 від 19 квітня 2020 року - задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1