ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 664/394/20 Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/794/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України
31 серпня 2020 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000170 за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Брилівка Олешківського району Херсонської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України,-
в с т а н о в и л а:
Вироком суду затверджено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000170 від 07.02.2020 року між прокурором Олешківського відділу Новокаховської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язок протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирішено питання щодо речових доказів.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Херсонської області, не оспорюючи доведеність вини ОСОБА_7 та правильність кваліфікаціїйого дій, порушує питання про зміну вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів зазначає, що суд безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання не передбачене умовами угоди у виді позбавлення волі строком на 1 рік, чим погіршив становище обвинуваченого, істотно змінивши умови угоди. Просить оскаржуваний вирок в частині призначеного покарання змінити, вказавши в його резолютивній частині, що за ч.1 ст. 383 КК України ОСОБА_7 призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, в решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.
Іншими учасниками судового провадження вирок щодо ОСОБА_7 не оскаржується. Заслухавши доповідь судді щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, яка не заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.
Згідно вимог ч.4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 07.02.2020 року під час досудового розслідування між прокурором та обвинуваченим, за участю захисника, було укладено угоду про визнання винуватості, якою ОСОБА_7 визначено міру покарання у виді 1 року обмеження волі.
Разом з цим, вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 травня 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 383 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Враховуючи те, що судом першої інстанції призначено покарання більш суворе ніж узгоджене сторонами угоди, за таких обставин вказаний вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості не може бути оскаржений прокурором.
В судовому засіданні колегією суддів встановлено, що прокурором апеляційна скарга подана саме з тих підстав, які не дають права прокурору як стороні обвинувачення оскаржувати вирок суду, ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості, тобто апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню саме прокурором. З системного аналізу ст. 22 КПК України вбачається, що прокурор, підтримуючи державне обвинувачення, не може виконувати одночасно і функцію захисту, порушуючи тим самим принцип змагальності сторін, що також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду (справа №646/6627/17).
Таким чином, враховуючи те, що після відкриття апеляційного провадження встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню прокурором, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 (справа №569/17036/18, провадження №51-598км19).
Керуючись ст.ст. 394, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційне провадження №11-кп/819/794/20 за апеляційною скаргою заступника прокурора Херсонської області на вирок Цюрупинського районного суду Херсонської області від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_7 закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

ОСОБА_2 / ОСОБА_3 / ОСОБА_4