Справа № 185/336/21
Провадження № 1-кс/185/144/21
У Х В А Л А

21 січня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Павлограді клопотання слідчого СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погоджене прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000063 від 19.01.2021 року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В`язівок Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, має повну вищу освіту, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно поданого клопотання слідчий за погодженням з прокурором просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 60 днів.
На обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 19 січня 2021 року приблизно о 08:00 годині (більш точного часу під час досудового слідства не встановлено), знаходячись в будинку за місцем свого постійного проживання, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, став розпалювати пічку, в ході якого, всупереч вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністра внутрішніх справ України від 30.12.2014р. №1417, використав для полегшення розпалу невстановлену легкозаймисту речовину, схожу на бензин, в результаті необережного поводження з якою в будинку виникла пожежа. Внаслідок пожежі житловий будинок було частково знищено вогнем, а ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто син його співмешканки ОСОБА_10 , який на момент виникнення пожежі перебував в приміщенні будинку - загинув на місці пожежі в результаті отруєння чадним газом.

ОСОБА_6 , 19 січня 2021 року об 11 годині 10 хвилин було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

19 січня 2021 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.270 КК України, тобто порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, що спричинило виникнення пожежі, яка спричинила загибель людини.
Слідчий, посилається на обґрунтованість клопотання, наступними документами:

-протокол огляду місця події від 19.01.2021;

-протокол огляду трупу від 19.01.2021;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_6 .

В ході досудового слідства у кримінальному провадженні слідчими встановлено наступні ризики невиконання підозрюваним покладених нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме існує ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду: приймаючи до уваги, що ОСОБА_14 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, враховуючи вчинення ним злочину з обтяжуючими обставинами, а саме настання тяжких наслідків, завданих злочином, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи відсутність міцних соціальних зв`язків та особу підозрюваного (який не перебуває у шлюбі, офіційно не працевлаштований), тому, усвідомлюючи негативні наслідки діяння, яке йому інкримінується, а також можливість бути підданим кримінальному покаранню у виді позбавлення волі; ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом здійснення впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) з метою зміни ними показів на свою користь, що в свою чергу зашкодить повному об`єктивному досудовому розслідуванню та подальшому судовому розгляду кримінального провадження.

З метою запобігання переліченим ризикам, слідчий та прокурор просять застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили задовольнити.
Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили призначити цілодобовий домашній арешт за адресою реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , вказали, що за цією адресою проживає бабуся ОСОБА_6 . В скоєнні злочину підозрюваний вину визнав, вказав, що стався нещасний випадок. Захисник вказав, що ОСОБА_6 працює неофіційно, знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 є дві сестри, тобто міцні соціальні зв`язки, прокурором та слідчим не доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість покарання не є підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне: підозра ОСОБА_6 обґрунтована доказами, долученими до клопотання у вигляді матеріалів кримінального провадження.
Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
Суд вважає доведеним існування як ризику переховування від слідства, так і незаконного впливу на свідків.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків, підтверджують наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, обґрунтовано в клопотанні тим, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, вказаним в клопотанні.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи викладене, існування доведених прокурором ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 тяжкого злочину, застосування більш м`яких запобіжних заходів, є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 183, 193-194, 196-198, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати доОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів до 11-10 години 19 березня 2021 року включно.
Строк тримання під вартою рахувати з 11-10 години 19 січня 2021 року.
Строк дії ухвали до 11-10 години 19 березня 2021 року.
Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родичів останнього.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1