У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1579/20
Номер провадження 1-кс/184/356/20

13 вересня 2020 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 12.09.2020 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000541 від 12.09.2020 року, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянина України, студента 3 курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Покровський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.03.2020 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком 3 роки, з випробувальним терміном 2 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

учасники кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_5 , слідчий ОСОБА_3 , підозрюваний ОСОБА_4 , педагог ОСОБА_6 , законний представник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

13.09.2020 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури - ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000541 від 12.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання вмотивовано тим, що 12.09.2020 близько 00 годин 10 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився поряд з КЗ «НВО» по вул. І.Малки, 15 в м. Покров Дніпропетровської області, де сварився з раніше знайомим йому ОСОБА_9 .

В ході сварки у неповнолітнього ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння легковим автомобілем марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до пункту 1.10 постанови КМУ №1306 від 10.10.2001 «Про правила дорожнього руху» є транспортним засобом, який згідно технічного паспорту на транспортний засіб серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 , а на праві користування належить ОСОБА_9 , на якому на вказане місце приїхав останній.

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом 12.09.2020 в 00 годин 10 хвилин неповнолітній ОСОБА_4 знаходячись біля легкового автомобіля марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 , поряд з КЗ «НВО» по вул. І.Малки, 15 в м. Покров Дніпропетровської області, відкривши руками водійські двері автомобіля, які були не замкнуті, та з метою незаконного заволодіння транспортним засобом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, протиправно та всупереч волі користувача автомобіля, навмисно, відкрито, із корисливих спонукань сів на водійське сидіння автомобіля та закрившись в салоні автомобіля, за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання здійснив пуск двигуна та незаконно заволодів транспортним засобом, а саме легковим автомобілем марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 . Після цього, неповнолітній ОСОБА_4 на викраденому автомобілі покинув місце події, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на суму 22800 гривень.

12.09.2020 о 01 годині 50 хвилин ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та йому повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 289 КК України у вчинені незаконного заволодіння транспортного засобу, вчиненому повторно.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , прокурор посилається на те, що останній раніше судимий, однак під час іспитового строку підозрюється у вчиненні іншого тяжкого злочину. Крім того, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за вчинення тяжкого злочину, він може покинути місце свого проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилаючись на те, що заволодіння транспортним засобом було спонтанне, без корисливого умислу. Підозрюваний ОСОБА_4 у вчиненому розкаявся і просив застосувати до нього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Законний представник підозрюваного заперечувала проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотала про передачу підозрюваного на її особисту поруку.

Потерпілий при розгляді вказаного клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
При вирішення питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя здійснив оцінку обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, і приходить до наступних висновків.
Обставинами, що дають підстави підозрювати неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні злочину є наступні докази:
- огляд місця події поряд з КЗ «НВО» по вул. І.Малки, 15 в м. Покров Дніпропетровської області, під час якого зафіксовано відсутність автомобіля;
- огляд місця поряд з КЗ «НВО» по вул. І.Малки, 15 в м. Покров Дніпропетровської області, на якому знаходився викрадений ОСОБА_4 автомобіль;
- речовий доказ, а саме легковий автомобіль марки ВАЗ 2103, номерний знак НОМЕР_1 ;
- допит потерпілого ОСОБА_9 , котрий прямо вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка відкрито заволоділа належним йому автомобілем;
- допит свідка ОСОБА_11 , котрий прямо вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка відкрито заволоділа автомобілем належним ОСОБА_9 ;
- допит свідка ОСОБА_12 , котрий прямо вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка відкрито заволоділа автомобілем належним ОСОБА_9 ;
- допит свідка ОСОБА_13 , котрий показав, що12.09.2020 ОСОБА_4 відвозив його від КЗ «НВО» по вул. І.Малки, 15 в м. Покров Дніпропетровської області на автомобілі ВАЗ 2103 сірого кольору.
Отже, з огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п. 175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є факти та інформація про те, що ОСОБА_4 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.
Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що суворість покарання може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Приймаючи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до восьми років, а тому слідчому судді доведено, що, з огляду на суворість ймовірного покарання у виді позбавлення волі, наявність іншої судимості, наявність підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 289 КК України під час іспитового строку, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Водночас Європейський суд з прав людини неодноразово, зокрема у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р. у справі Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою в кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Таким чином, слідчий суддя при вирішенні питання можливості застосування менш обтяжливих запобіжних заходів враховує те, що ОСОБА_4 є студентом 3 курсу Державного професійно-технічного навчального закладу «Покровський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів», має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Педагог ОСОБА_6 запевнив слідчого суддю, що підозрюваний ОСОБА_4 піддається педагогічному виховному впливу, є трудолюбивим, відвідування навчального закладу позитивно впливає на особистість останнього.
Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, судом встановлено, що застосування, зокрема, особистого зобов`язання є неможливим, оскільки не в повній мірі зможе запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам.

Особи, які б могли внести за підозрюваного заставу відсутні.

Клопотання законного представника підозрюваного про передачу її сина ОСОБА_4 на її особисту поруку не підлягає задоволенню, оскільки подане клопотання не відповідає вимогам ст. 180 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що хоча сукупність вагомих доказів вказують на можливість вчинення підозрюваним інкримінованого йому злочину, однак, враховуючи особистість підозрюваного, не доведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя вважає, що на цій стадії провадження цілодобовий домашній арешт зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 177, 178, 182-184, 193,194,196,197, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000541 від 12.09.2020 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України ? відмовити.

В задоволенні клопотання законного представника підозрюваного ? ОСОБА_7 про передачу підозрюваного на її особисту поруку відмовити.

Клопотання підозрюваного та його захисника про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши останньому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Дозволити ОСОБА_4 залишати місце виконання домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 для відвідування навчальних занять Державного професійно-технічного навчального закладу «Покровський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» з понеділка по п`ятницю з 06 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до суду, прокурора або слідчого за першою вимогою;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладених на підозрюваного обов`язків - до 13.11.2020 року.

ОСОБА_4 негайно доставити до місця відбування домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , і звільнити з-під варти.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, для контролю прокурору Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж розгляду справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити підозрюваногому негайно після її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1