УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0002003 від 22.06.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.2 ст.366, ч.3 ст.358, ч.1 ст.212 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
07 жовтня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва поштовим зв`язком надійшло клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002003 від 22.06.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 212 КК України, про арешт майна, а саме на: житловий будинок загальною площею 115 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109 та належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002003 від 22.06.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 212 КК України, досудове розслідування в якому проводиться Головним слідчим управлінням Державної фіскальної служби України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 у періоди з 21.05.2018 по 09.11.2018 та з 03.01.2019 по 10.05.2019, будучи власником, директором та головним бухгалтером товариства з обмеженою відповідальністю «БРЕКФІЛ СТРІТ» (, колишня назва ТОВ «КИЇВСЬКА ДЕВЕЛОПЕРСЬКА ГРУПА РЕКЛОР-ФІНАНС» та ТОВ «ЛІНТЕРС КОМПАНІ СТЕЛ»), а отже службовою особою юридичної особи приватного права, здійснюючи одноосібно організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції керівника товариства, ухилилася від сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору в значних розмірах.

Так, ОСОБА_5 у період з 21.05.2018 по 09.11.2018 та з 03.01.2019 по 10.05.2019, перебуваючи на території м. Києва, будучи службовою особою ТОВ «БРЕКФІЛ СТРІТ» (колишня назва ТОВ «КИЇВСЬКА ДЕВЕЛОПЕРСЬКА ГРУПА РЕКЛОР-ФІНАНС» та ТОВ «ЛІНТЕРС КОМПАНІ СТЕЛ»), діючи умисно та з корисливих спонукань, переслідуючи свій злочинний умисел, спрямований на ухилення від сплати податків у значних розмірах, порушила вимоги п. 49.2 ст. 49, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст. 49, пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 та пп. 1.2, 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, у результаті чого не задекларувала та не сплатила податку на доходи фізичних осіб та військового збору на загальну суму 4 231 464,81 грн., що призвело до фактичної несплати до Державного бюджету України податків у значних розмірах.

Досудовим розслідуванням, встановлено, що ОСОБА_5 проживає у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за № 224144604 від 16.09.2020 власником житлового будинку загальною площею 115 кв.м та земельної ділянки за даною адресою являється батько ОСОБА_5 ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ), якому вони були подаровані нею 14.02.2019.

Згідно даних інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що фактично набуття у власність ОСОБА_5 даного будинку, а також земельної ділянки площею 0,033 Га, на якій він розміщений, відбулось 23.01.2018, відповідно до договорів купівлі-продажу №54 та №55 від 23.01.2018.

Крім цього встановлено, що ОСОБА_5 також 19.09.2017 фактично набула у власність автомобіль марки «Ауді Q7», білого кольору, 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 . У подальшому, 28.05.2020 вона здійснила перереєстрацію даного автомобіля також на власного батька ОСОБА_4 .

Також встановлено, що в період 2017-2020 років ОСОБА_5 сформувала статутні капітали ряду підприємства, а саме: ТОВ «Київська девелоперська група Реклор-Фінанс» в загальному розмірі 9 млн. грн., ТОВ «Дом моди Матковська-дизайн» в загальному розмірі 2,5 млн. грн., ТОВ «Аутсорсингова компанія «Реклор» в загальному розмірі 300 тис. грн., ТОВ «Голдресурс» в загальному розмірі 104 тис. грн., ТОВ «Роял Штамп» в загальному розмірі 20 тис. грн. та ТОВ «Реклор» в загальному розмірі 2 тис. грн.

Однак, згідно відомостей з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб-платників податків станом на 23.09.2020 встановлено, що ОСОБА_5 за період з 1 кварталу 1998 року по 2 квартал 2020 року всього отримала доходів у загальному розмірі 181 708,75 грн., що не відповідає фактичному розміру її витрат у даний період.

Враховуючи викладене, є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 після проведення слідчих дій у кримінальному провадженні усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення здійснила дії, щодо приховання майна на яке може бути накладено арешт, а саме шляхом оформлення договорів дарування із своїм батьком ОСОБА_4 .

Таким чином, з метою спеціальної конфіскації, у прокурора виникла необхідність на час досудового розслідування звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме житлового будинку загальною площею 115 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведених, та просив задовольнити. Разом з тим, просив долучити до справи відповідні матеріали кримінального провадження.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене та розгляд справи без власника майна є необхідним з метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про розгляд вищевказаного клопотання без повідомлення про його розгляд підозрюваної, її захисника та власника майна.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається зокрема з метою спеціальної конфіскації.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини 2 статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 КК України.

Так, відповідно до статті 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого зокрема, частинами першою і другою статей 212, 212-1 цього Кодексу.

Згідно статті 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна. Гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті.

Відповідно до статті 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, за фактами вчинення яких розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна, оскільки санкція статті Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у виді спеціальної конфіскації майна, яке суд може призначити підозрюваній.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно можливо підлягатиме спеціальній конфіскації під час судового провадження. Арешт такого майна є необхідним з метою спеціальної конфіскації.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про необхідність накладення арешту на житловий будинок загальною площею 115 кв.м, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109 та належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Також, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

У Х В А Л И Л А :
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державної фіскальної служби України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002003 від 22.06.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.209, ч.2 ст.366, ч.3 ст.358, ч.1 ст.212 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме:

-житловий будинок загальною площею 115 кв.м, який знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 109, який належить на праві власності ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

у вигляді заборони відчужувати та розпоряджатися вказаним майном, без заборони використання такого житлового приміщення особами, які на законних підставах у ньому проживають.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали оголосити 20 жовтня 2020 року о 13 год. 10 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1