Справа № 473/3719/20
Номер провадження1-кп/473/372/2020
ВИРОК
іменем України

"18" листопада 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001052 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, уродженка м.Вознесенська, Миколаївської області, українка, з вищою освітою, заміжня, не працює, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В липні 2020 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_4 посадила в ґрунт на території присадибної ділянки в теплиці за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 насіння рослини роду конопля, яке проросло в кущі коноплі в кількості 5 штук. Після чого, шляхом зриву гілок з рослин роду коноплі незаконно придбала наркотичний засіб канабіс, який залишила в теплиці на території присадибної ділянки за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Придбаний наркотичний засіб ОСОБА_4 за місцем свого проживання в теплиці на присадибній ділянці залишила сушитися, тим самим незаконно виготовила особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який незаконно зберігала на території присадибної ділянки у теплиці для власного вживання без мети збуту до проведення обшуку працівниками поліції, а саме до 08.09.2020.

08.09.2020 року в період часу з 18 год. 40 хв. до 20 год. 13 хв. працівниками поліції Вознесенського ВП ГУНП в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 у теплиці на присадибній ділянці було виявлено та вилучено рослинну масу зеленого кольору з різким запахом коноплі, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено загальною масою в перерахунку на суху речовину 7100,0 г, що ОСОБА_4 незаконно придбала, виготовила та зберігала за місцем свого проживання для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.3 ст.309 КК України як незаконне виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах.

18.11.2020 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому згідно із ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Цією угодою визначено покарання ОСОБА_4 за ч.3 ст.309 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України передбачено звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, з покладенням на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні учасники угоди просили суд затвердити її на визначених в ній умовах. Враховуючи те, що умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди, оскільки пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, а саме у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах. Вчинений ОСОБА_4 злочин належить до тяжких злочинів, внаслідок якого шкоду завдано лише державним інтересам.

Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора та обвинуваченої є обмеження їх права на оскарження вироку, окрім випадків, визначених ч.4 ст.394 КПК України, а для обвинуваченої - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд. Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє свої права, визначені ч.4 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, пояснила, що вона в змозі виконати умови угоди в повному обсязі, а також розуміє інші наслідки, які будуть застосовані відносно неї у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах. Відсутні підстави для відмови в затвердженні угоди, які передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 18 листопада 2020 року, укладену між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 та призначити останній покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченої ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати за проведення експертизи.

Даних про речові докази прокурором надано не було.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст.ст.374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 18 листопада 2020 року між прокурором Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю її захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинять нового злочину і виконає обов`язки, передбачені ч.1 п.п.1, 2, п.2 ч.3 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 2288 грн. 30 коп.

Вирок може бути оскаржений лише з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його оголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1