ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/7186/18 Номер провадження 11-сс/814/783/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги братів ОСОБА_8 на дії та бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також на бездіяльність прокурора ОСОБА_11 , який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000203.

У скарзі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прохали визнати противоправною бездіяльність слідчих щодо не виконання вказівок прокурора про необхідність всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин провадження; визнати противоправною дію слідчого щодо закриття кримінального провадження; зобов`язати прокурора, який є процесуальним керівником, замінити слідчого та ініціювати перевірку стану досудового розслідування на наявність порушень кримінального процесуального закону.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що оскарження такого виду дій та бездіяльності не передбачено приписами ст.303 КПК України.
В апеляційній скарзі брати ОСОБА_8 прохають скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати відповідних посадових осіб виконати вимоги їх скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення скаржників на обґрунтування доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.
У разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення частини третьої статті 309 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи частини четвертої статті 399 цього Кодексу.
Право на апеляційне оскарження такого судового рішення підлягає забезпеченню на підставі п.17 ч.1 ст.7 та ч.1 ст.24 КПК України, які його гарантують, з огляду на положення ч.6 ст.9 цього Кодексу, яка встановлює, що у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
Велика Палата Верховного Суду погодилася з такою судовою практикою, про що зазначила в постанові від 23 травня 2018 року у справі №243/6674/17-к.
Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.
Згідно з ч.1 ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Колегія суддів вважає, що у слідчого судді не було передбачених ст.303 КПК України підстав для розгляду скарги братів ОСОБА_8 з огляду на таке.
Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст.55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.
Згідно з положеннями ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.
Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють. Водночас, право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК України порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.
Тому главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.
Приписами ч.1 ст.303 КПК України окремими пунктами визначено предмети оскарження і залежно від цього їх суб`єкти. Розкриття понять, що визначають зміст певних процесуальних дій та статус і повноваження конкретних учасників кримінального провадження, містяться у відповідних нормах цього Кодексу.
При цьому ч.1 ст.303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення під час досудового розслідування.
Відповідно до ч.2 цієї статті Кодексу, скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Таким чином, кримінальним процесуальним законом не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура такого оскарження на відповідній стадії кримінального провадження, яка в даному випадку не була дотримана братами ОСОБА_8 , що не позбавляє їх права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.
Як вбачається зі змісту скарги до слідчого судді, брати ОСОБА_8 прохали визнати у кримінальному провадженні №0000203 противоправною бездіяльність слідчих щодо не виконання вказівок прокурора про необхідність всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин провадження; визнати противоправною дію слідчого щодо закриття кримінального провадження; зобов`язати прокурора, який є процесуальним керівником, замінити слідчого та ініціювати перевірку стану досудового розслідування на наявність порушень кримінального процесуального закону, що вочевидь виходить за межі повноважень слідчого судді під час здійснення судового контролю в ході досудового розслідування.
Адже оскарження такої бездіяльності не передбачено приписами ст.303 КПК України.
За таких обставин слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до ч.4 ст.304 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню. Проте слідчим суддею наведені норми закону не дотримані.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з постановленням нової ухвали про відмову у відкритті провадження за скаргою братів ОСОБА_8 .
Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.405, ст.407 та ст.422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 10 серпня 2020 року у кримінальному провадженні №0000203 скасувати.
Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на дії та бездіяльність слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, та бездіяльність прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000203, оскільки скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4