ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові кримінальне провадження № 0001525 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця смт. Утківка Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого, який працює приватним підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,-

встановив:
23.10.2019 приблизно о 21:00 ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ 110307 р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , рухаючись по вулиці вул. Академіка Павлова зі сторони вул. Валентинівській в бік Московського проспекту в м.Харкові, зі швидкістю близько 75 кілометрів на годину, біля будинку №271 ( нічний клуб «Радмір» ), порушуючи вимоги п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Червоний сигнал у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух» та п.8.10 Правил згідно з яким: «У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.», діючи необережно, виїхав на перехрестя вул. Академіка Павлова та вул. Василя Стуса на забороняючий сигнал світлофора, не зупинившись перед світлофором, не надав переваги у русі пішоходу ОСОБА_4 , яка перетинала проїжджу частину по регульованому пішохідному переходу з права наліво відносно руху автомобіля, на зелений для пішоходів сигнал світлофора, внаслідок чого ОСОБА_4 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому діалізів обох кісток лівої гомілки в середній третині із зсувом, які відноситься до категорії тяжкого тілесного ушкодження.
У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля ЗАЗ 110307, р. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , вбачаються невідповідності вимогам п. 8.7.3 «е» та 8.10 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться причинному зв`язку з подією та її наслідками.
Таким чином ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 , тяжке тілесне ушкодження.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений винуватим себе у скоєні злочину визнав, підтвердив факти та обставини вчинення злочину, викладені вище, їх не оспорював, у скоєному розкаявся.

Враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у вчинені злочину, йому роз`яснені наслідки вимог ч.3 ст. 349 КПК України, інші учасники судового провадження не оспорюють обставини даного кримінального провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчинені злочину та вірну кваліфікацію його дії за ч. 2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
Як особа ОСОБА_6 : неодружений, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, є приватним підприємцем, має батька ОСОБА_8 , інваліда 1 групи.
Згідно правової позиції ВС, висловленої у справі № 166/1065/18 від 18.09.2019- розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.
Матеріали справи свідчать, що обвинувачений факт вчинення злочину визнав, вживав заходи, щодо добровільного відшкодування спричиненої шкоди потерпілій в сумі 9000 грн., а також оплату ліків, що підтверджується наданими чеками, під час судового розгляду висловив щирий жаль у скоєному, просив вибачення у потерпілої. Вказані обставини свідчать про щире каяття обвинуваченого, у скоєні ним злочину, що є обставиною, яка пом`якшує покарання.
Також, суд визнає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини за яким вчинений злочин, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції встановленої ч.2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі, із позбавленням права керування транспортними засобами.
При цьому, враховуючи приведені обставини, тяжкість злочину, який хоча і відноситься до тяжких злочинів, є необережним злочином, особу обвинуваченого, а також наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, добровільне перерахування коштів потерпілій, суд приходить до висновків про можливість виправлення обвинуваченого без відбуття основного покарання, у відповідності до ст. 75 КК України .
Автомобіль ЗАЗ 110307 р.н. НОМЕР_1 , слід повернути володільцю, при цьому скасувавши арешт, накладений на нього ухвалою слідчого судді, на підставі ч.4 ст. 174 КК України .
Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи в сумі 1256,08 грн., суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 174, 349, 370,371 КПК України, суд,-

ухвалив :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбуття основного покарання з випробуванням на іспитовий строк 2 роки .

У відповідності до ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт на автомобіль ЗАЗ 110307 р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 25.10.2019р. справа № 953/21027/19.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 1256 грн. 08 коп.

Речові докази: ЗАЗ 110307 р.н. НОМЕР_1 повернути володільцю, диск DVD-R із записом, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Київський районний суд м.Харкова.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку суду негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1