КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

29 грудня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 на ухвалу підготовчого судового засідання Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року,

за участю сторони обвинувачення прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
сторони захисту адвоката ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и л а:

Цією ухвалою підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000005, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2020 року, постановленої щодо обвинуваченого:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в сел. Повч Лугинського району Житомирської області, із середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; несудимого,

у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

повернений прокурору.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом

першої інстанції обставини

Ухвала суду мотивована тим, що до суду надійшов обвинувальний акт, який самостійно складений прокурором. Разом з цим, жодних даних про певні процесуальні дії, що підтверджують цю обставину реєстр матеріалів досудового розслідування не містить. Згідно реєстру, жодним слідчим не було вчинено слідчої дії в даному кримінальному провадженні, зокрема, процесуальні дії здійснювали прокурор та експерт. Також, допит свідків був проведений невідомими особами, хоча захисником обвинуваченого надано копії протоколів допитів свідків з яких вбачається, що допит здійснював саме прокурор. На думку слідчого судді, проведення прокурором слідчих дій не є його компетенцією відповідно до вимог Конституції України та норм КПК України, оскільки чинний кримінальний процесуальний закон не наділяє прокурора правом проводити досудове розслідування. Крім того, відповідно до вимог ст. 214 КПК України чітко визначено дії прокурора щодо передачі наявних у нього матеріалів органу досудового розслідування з дотриманням правил підслідності та доручення проведення досудового розслідування. Виявлені порушення свідчать про якість проведення досудового розслідування та впливають на оцінку судом доказів, що не допускається на стадії підготовчого судового засідання. Разом з цим, прокурором зазначено фактичні обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення та надано його правову кваліфікацію, що не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 406 КПК України.

З огляду на викладене, суддя дійшов висновку, що є необхідним обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 повернути прокурору.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із ухваленим рішенням підготовчого судового засідання суду першої інстанції, прокурор у кримінальному провадженні прокурор військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року про повернення прокурору для усунення недоліків обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вказує, що повернутий прокурору обвинувальний акт містить усі перелічені відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України. Крім того, обставини, які відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено в обвинувальному акті чітко і конкретно. При цьому, наведені в ньому фактичні дані у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення.

Вважає, що оскаржувана ухвала за своїм змістом не містить жодного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зазначає, що в обвинувальному акті чітко сформульовано обвинувачення, зазначена форма вини, обставини вчинення кримінального правопорушення, час та місце його вчинення, отже твердження суду про відсутність сформульованого обвинувачення є хибним.

Заперечення на подану апеляційну скаргу

Адвокат ОСОБА_7 , який діє у захист прав та інтересів обвинуваченого ОСОБА_8 , подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора в яких просить залишити без змін ухвалу Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000005 від 27.01.2020 року, а апеляційну скаргу прокурору - без задоволення.

Вважає, що ухвала місцевого суду є законною, мотивованою та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги прокурора безпідставними та надуманими, оскільки вони нічим не підтверджені. На думку адвоката, суддя дійшов вірного висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши суддю-доповідача; прокурорів, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі; апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Мотиви Суду

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вимоги до змісту обвинувального акта та додатків до нього викладені в ст. 291 КПК України. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акта прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Приймаючи рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, місцевий суд послався на відсутність в обвинувальному акті належного формулювання обвинувачення, а саме прокурором зазначено фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та надано його правову кваліфікацію, що не відповідає диспозиції ч. 2 ст. 406 КК України. Крім того суд зазначив, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування також не містить даних про проведення слідчим будь-яких процесуальний дій, а всупереч законодавству слідчі дії проведені прокурором, що на думку суду першої інстанції свідчить про невідповідність обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Проте, як убачається зі змісту обвинувального акта стосовно ОСОБА_8 , в ньому зазначені всі обов`язкові відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто цей процесуальний документ за своєю формою та змістом повністю відповідає вимогам зазначеної статті Кримінального процесуального кодексу України, а висновки суду щодо невідповідності обвинувального акта в частині викладення фактичних обставин та формулювання обвинувачення вимогам ст. 91 КПК України є безпідставними, передчасними та такими, що порушують, передбачений статтею 26 КПК України, принцип диспозитивності, згідно якого суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які внесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому колегія суддів вважає, що повертаючи обвинувальний акт прокурору з підстав відсутності в ньому даних про складові суб`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема даних щодо мети, умислу та усвідомлення суспільно-небезпечних наслідків, які утворюють склад інкримінованих обвинуваченому дій, суд вдався до аналізу та формулювання певних висновків, фактично оцінивши обставини, які підлягають доказуванню в ході судового розгляду кримінального провадження по суті, чим вийшов за межі предмету судового розгляду, оскільки відповідно до положень ст. 314 КПК України, суд не вправі давати оцінку обставинам наведеним в обвинувальному акті та здійснювати аналіз процесуальних дій проведених органом досудового розслідування у підготовчому судовому засіданні.

Крім того, суд послався в ухвалі на недотримання органом досудового розслідування вимог КПК України під час проведення досудового розслідування та прийняття прокуроромпроцесуальних рішень, а також проведення слідчих дій, що не передбачено на стадії підготовчого судового засідання.

Також, слід зазначити, що повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції не врахував положення ч. 2 ст. 337 КПК України, які наділяють прокурора правом під час судового розгляду змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення чи відмовитись від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами ст. 291 КПК України, а тому ухвала підготовчого судового засідання про повернення прокурору обвинувального акта щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню як незаконна, оскільки зазначені в ухвалі суду підстави повернення обвинувального акту не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, а інших підстав невідповідності обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України в оскаржуваній ухвалі суду не наведено.

З урахуванням вказаного, оскаржувана ухвала суду про повернення обвинувального акта прокурору підлягає скасуванню, а обвинувальний акт підлягає поверненню до суду першої інстанції для виконання вимог ст. 314 КПК України.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу підготовчого судового засідання Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 11 листопада 2020 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000005, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України повернений прокурору, скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000005, внесеному до ЄРДР 27.01.2020 року щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 406 КК України, судом першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання іншим складом суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11 д е н к о