ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/958/19 Номер провадження 11-кп/814/685/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000214 від 05.04.2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Градизьк Глобинського району Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_7 на вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 21.11.2019 року
за участю :
прокурора ОСОБА_8
представника потерпілого ОСОБА_9
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
У задоволені цивільного позову потерпілого ОСОБА_7 відмовлено.
Вироком суду встановлено, що ОСОБА_6 05 квітня 2019 року близько 09 години 30 хвилин, перебуваючи поблизу домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту із потерпілим ОСОБА_7 умисно наніс близько десяти ударів дерев`яною палицею в ділянку голови, в результаті чого заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепномозкової травми, струсу головного мозку, синця тім`яної ділянки голови, які згідно висновку експерта №35 від 03.05.2019 за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_6 , просить вирок суду щодо останнього скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме безпідставним застосуванням ст.75 КК України; невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження в частині вирішення цивільного позову.
Просить постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч.2 ст.125 КК України на 2 роки обмеження волі, а також повністю задовольнити цивільний позов потерпілого.
Свої вимоги обґрунтовує тим, шо обвинувачений не розкаявся, не вважав за потрібне вибачитися перед потерпілим за скоєне, добровільно не відшкодував заподіяну шкоду.
Стверджує, що звернення потерпілого 05.04.2019 року до Глобинської ЦРЛ з приводу поломки зубного протезу та витрати на його відновлення свідчать про причинно наслідковий зв`язок між нанесеними йому тілесними ушкодженнями та понесеними матеріальними збитками, а тому просить відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 1800 грн..
Просить врахувати, що спричинення ОСОБА_6 йому тілесних ушкоджень відбувалося на очах у сусідів, що спричинило йому сильні душевні хвилювання, принизило його честь. Потерпілий тривалий час ходив із синцями та уникав зустрічей із знайомими і друзями. Вказані обставини викликали у нього пригнічений стан та апатію до життя. Завдану йому моральну шкоду оцінює у 18 000 грн.
Під час апеляційного перегляду потерпілий підтримав свою апеляційну скаргу.
Позиція інших учасників судового провадження
Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_10 та просила її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення апеляційної скарги потерпілого.
Прокурор ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу потерпілого.
Мотиви суду
Відповідно до положень ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ч.2 ст.125 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались й судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Дискреційні повноваження суду визнаються Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях заявляє лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи потерпілого щодо неправильності призначеного обвинуваченому покарання і застосування статті 75 КК України не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції при постановлені вироку та призначенні покарання ОСОБА_6 .

Зокрема, при призначенні покарання обвинуваченому, суд першої інстанції виходив із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України та врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, даних, що характеризують його особу, пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обставин, які його обтяжують .

Враховуючи особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину в інкримінованому злочині визнав, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, є інвалідом 3-ї групи, його ставлення до вчиненого, місцевий суд належним чином обґрунтувавши своє рішення, призначив обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.125 КК України. При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного й обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства. На підставі ст.75 КК України обвинуваченого було звільнено від відбування покарання з випробуванням, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Заборони застосування ст.75 КК України за умови невідшкодування засудженим шкоди КК України не містить.

З огляду на вище викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку суду з наведених апелянтом підстав.

Згідно ч. 1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав та розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Як вбачається, під час ухвалення обвинувального вироку щодо ОСОБА_6 , місцевий суд не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57- 60 ЦПК України.

Перевіривши матеріали провадження, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду в частині відсутності підстав для задоволення цивільного позову потерпілого щодо відшкодування обвинуваченим збитків завданих пошкодженням зубного протезу, оскільки дані обставини не знайшли свого об`єктивного підтвердження в матеріалах провадження.

Зокрема, хоча потерпілий і звертався до лікаря ортодонта з приводу поломки зубного протезу, однак про те, що зубний протез був пошкоджений під час нанесення обвинуваченим ударів потерпілому, останній не повідомляв судово-медичному експерту під час огляду 17.04.2019 року. Не містить такої інформації й досліджена судово-медичним експертом під час експертизи медична документація. Будь-які дослідження щодо часу, обставин та причини пошкодження зубного протезу не проводились.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність доказів причинно - наслідкового зв`язку між спричиненими обвинуваченим ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_7 тілесними ушкодженнями та поломкою зубного протезу останнього, а відтак і спричиненням матеріальної шкоди потерпілому.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що висновки суду щодо неспричинення злочинними діями обвинуваченого моральної шкоди потерпілому не відповідають фактичним обставинам справи.

Так, місцевим судом відмовлено потерпілому у задоволенні його позовних вимог в частині стягнення із обвинуваченого моральної шкоди.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

У відповідності до ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч.3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин. які мають істотне значення при визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
Враховуючи характер вчиненого ОСОБА_6 щодо потерпілого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке виразилося у заподіянні легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я, у результаті чого потерпілий відчував фізичний біль, лікувався та перебував у стані морального пригнічення та психологічного дискомфорту, пережив емоційний стрес, був порушений його звичайний ритм життя та нормальні соціальні зв`язки - колегія суддів вважає помилковими висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог потерпілого про відшкодування моральної шкоди, завданої неправомірними діями обвинуваченого.
З огляду на вище викладене, апеляційні вимоги щодо незаконності вироку суду в цій частині є слушними. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити цивільний позов ОСОБА_7 .
Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню, суд апеляційної інстанції виходить із загального принципу розумності і справедливості, що закріплений в ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, а також враховуючи особу та матеріальний стан обвинуваченого ОСОБА_6 який є інвалідом 3-ї групи і має на утриманні 5 неповнолітніх дітей, колегія суддів дійшла висновку про необхідність стягнення із останнього на користь потерпілого моральної шкоди в сумі 7000 грн.
На думку колегії суддів, саме такий розмір моральної шкоди буде відповідати принципам розумності і справедливості.

За таких обставин, апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, а вирок суду - зміні в частині вирішення цивільного позову.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,408,411,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_7 частково задовольнити.

Вирок суду в частині вирішення цивільного позову змінити.

Цивільний позов потерпілого частково задовольнити. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 7000 грн. завданої моральної шкоди.

В іншій частині вирок Глобинського районного суду Полтавської області від 21.11.2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4