28.08.2020 Єдиний унікальний номер 205/3788/19
Провадження №1-кп/205/616/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

по кримінальному провадженню, внесеному 09.04.2019 року у Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000863

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, українця, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, працюючого в ТОВ «ТК «САТ» на посаді транспортувальника, військовозобов`язаного, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро вказане кримінальне провадження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 08.04.2019 руку близько 21 години 30 хвилин керуючи технічно справним автомобілем «Форд Сієрра», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , яка мешкає АДРЕСА_2 , рухався в Новокодацькому районі м. Дніпро по вул. Набережній Заводській з боку вул. Комунарівської в напрямку вул. Метробудівської.

Під час руху ОСОБА_3 , порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком № 5.35.1 та дорожньою розміткою № 1.14.3 «зебра», розташованого в районі будинку №98а, перед яким у лівій (четвертій) полосі для руху зменшив швидкість та зупинився транспортний засіб, в третій полосі почав зменшувати швидкість та зупинятися автомобіль, на що водій не зреагував, продовжив рух не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів для яких може бути створена перешкода чи небезпека, внаслідок чого в другій полосі для руху скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 який перетинав проїзну частину справа наліво по ходу його руху по пішохідному переходу.

Внаслідок дорожньо-транспортної події потерпілому ОСОБА_9 , заподіяні тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, саден в лобній кісток в середній третині зі зміщенням уламків; п`яти саден: на передній поверхні правого колінного суглобу, на передній поверхні правої гомілки в середній третині, на зовнішній поверхні правої гомілки від середньої до нижньої третини, на внутрішньо-передній поверхні правого гомілковостопного суглобу та на 1-му пальці лівої стопи, які за своїм характером відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Форд Сієра» реєстраційний номер НОМЕР_2 , порушив вимоги п.18.4 Правил дорожнього руху України, який свідчить:

п.18.4. - "Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 було заявлено цивільний позов, згідно якого, з урахуванням збільшення позовних вимог, потерпілий ОСОБА_6 прохає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 33 849 гривень 65 копійок, в рахунок відшкодування втраченого заробітку у розмірі 37 500 гривень та в рахунок відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

Допитаний в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав у повному обсязі і суду пояснив, що дійсно він, 08.04.2019 року близько 21 години 30 хвилин керував технічно справним автомобілем Форд Сієрра по вул. Набережна Заводська, в районі будинку №98 у третьому ряду з права, побачив, що в районі світлофору автомобілі, які рухались перед ним, почали зменшувати швидкість, в результаті чого він здійснив маневр перестроювання у другу смугу для руху та продовжив рух, не впевнившись у відсутності пішоходів, в результаті чого відбувся наїзд його автомобіля на потерпілого ОСОБА_6 .. Після ДТП він почав надавати першу медичну допомогу потерпілому до приїзду швидкої.

Разом з цим, обвинувачений ОСОБА_3 частково визнав цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , а саме визнав матеріальну шкоду у повному обсязі, моральну шкоду у розмірі 25 000 гривень та не визнав позовну вимогу про втрачений потерпілим заробіток, оскільки вважав, що потерпілий ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, перебував на лікарняному, внаслідок чого йому має відшкодувати втрачений заробіток підприємство, де він працює.

Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що він 08.04.2019 року, близько 21 годині 30 хвилин рухався у якості пішохода підійшов до пішохідного переходу, який перетинає вул. Набережну Заводську, в районі будинку №98, оскільки світлофор, який регулює перехід, в той час блимав жовтим світлом, він впевнився у відсутності автомобілів та почав перетинати вул. Набережну Заводську у напрямку річки Дніпро, тобто з ліва направо по напрямку руху автомобілів на ж/м Парус. Дійшовши до середини пішохідного переходу автомобілі, які рухались від нього по праву руку почали зменшувати швидкість, зупинились у 4-ій та 3-ій смузі для руху та пропускали його. Продовживши рух, в районі другої полоси на нього наїхав автомобіль Форд Сієрра, в результаті чого він перелетів автомобіль та отримав тілесні ушкодження. Хто викликав швидку допомогу він не знає, обвинувачений ОСОБА_3 медичної допомоги йому не надавав. Внаслідок завданих тілесних ушкоджень він позбавлений можливості надалі працювати на посаді водія, оскільки оформив ІІІ групу інвалідності та йому рекомендовано легку працю. Прохав суд про призначення максимально суворого покарання.

Крім цього, потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він подавав лікарняні листки за місцем роботи та йому здійснювались нарахування та виплачувались грошові кошти у зв`язку з втратою працездатності у повному обсязі від його посадового окладу, однак з затримкою. Він повністю підтримує свої позовні вимоги та просить стягнути с обвинуваченого ОСОБА_3 завдану шкоду.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 підтримала заявлений потерпілим цивільний позов у повному обсязі.

Оскільки учасники кримінального провадження не заперечують фактичні обставини скоєння злочину, судом було безпосередньо досліджено у судовому засіданні матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову про визнання автомобілю «Форд Сієрра», реєстраційний номер НОМЕР_2 речовим доказом, довідку про підтвердження процесуальних витрат за проведення судової авто-технічної експертизи за №11/10.1/355 від 19.04.2019 року.

Таким чином, суд, допитавши обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочині доведена повністю та його необережні дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, правильно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд керується ст.65 КК України і враховує ступінь тяжкості скоєного ним діяння, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до категорії нетяжких злочинів, який вчинено з необережності, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується виключно позитивно. Крім того, судом враховано і позицію потерпілого ОСОБА_6 , який просив про сурове покарання для обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим вважає за можливе призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, яка була чинна на день скоєння кримінального правопорушення у вигляді штрафу. При цьому, задля досягнення мети призначеного покарання, яка полягає у запобіганні вчиненню нових злочинів, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

По справі є процесуальні витрати, які підлягають стягненню, а саме кошти витрачені на залучення експерта для проведення судової авто-технічної експертизи за №11/10.1/355 від 19.04.2019 року вартістю 1256 (тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок.

Суд вважає, зазначена сума процесуальних витрат підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні, підлягає вирішенню судом у порядку ст.100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо цивільного позову, суд, виходячи з принципів законності, розумності і справедливості, вважає за необхідне цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково, з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди витрат на лікування та придбання ліків, суд, оцінивши надані потерпілим ОСОБА_6 докази на підтвердження їх існування, вважає за необхідне задовольнити цивільний позов в цій частині у повному обсязі.

Разом з цим, суд не погоджується з заявленою потерпілим ОСОБА_6 позовною вимогою, щодо відшкодування матеріальних збитків, у зв`язку з втратою доходу внаслідок втрати загальної працездатності з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч.1 ст.1197 ЦК України, - розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності.

Як слідує з позовної заяви (уточненої), потерпілий ОСОБА_6 просить суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 крім іншого, втрачений ним заробіток за період з 09.04.2019 року по 09.09.2019 року на загальну суму 37500 гривен.

Згідно наданих потерпілим та його представником доказів, ОСОБА_6 офіційно працевлаштований в АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» з 07.06.2016 року по теперішній час. До настання дорожньо-транспортної пригоди він працював на посаді водія з посадовим окладом 7500 гривень.

До позовної заяви було долучено копії листків непрацездатності потерпілого за період з квітня по грудень 2019 року та довідки про доходи №667 від 20.05.2019 року, №1026 від 26.09.2019 року та №370 від 18.03.2020 року, за загальний період з листопада 2018 року по лютий 2020 року.

Як вбачається з довідок №667 від 20.05.2019 року та №1026 від 26.09.2020 року, потерпілий ОСОБА_6 працюючи на посаді водія, отримав за квітень-вересень 2019 року заробітну плату у загальному розмірі 27 753 гривень 09 копійок.

Вказані суми, як пояснив сам потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні, були нараховані та виплачені йому після надання ним до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» лікарняних листків у 100% розмірі від посадового окладу.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд приходить до однозначно та безсумнівного висновку про те, що потерпілий ОСОБА_6 отримав у повному обсязі заробітну плату у відповідності до свого посадового окладу за квітень-вересень 2019 року від підприємства АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі», а тому заявлені ним позовні вимоги до обвинуваченого ОСОБА_3 у цій частині не знайшло свого підтвердження у ході судового розгляду, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Суд, вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_6 , вважає заявлену ним суму в розмірі 50000 гривень обґрунтованою та спів розмірною з понесеними душевними хвилюваннями та глибиною страждань, які поніс потерпілий ОСОБА_6 , у зв`язку з отриманими тілесними пошкодженнями та подальшими наслідками, з яких, зокрема є наявність інвалідності, зменшення працездатності, що сталось з вини обвинуваченого ОСОБА_3 , а тому, цивільний позов в цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 500 (п`ятсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з залученням експерта для проведення судової авто-технічної експертизи за №11/10.1/355 від 19.04.2019 року вартістю 1256 (тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 (вісім) копійок.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на майно, а саме автомобілю «Форд Сієрра» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.04.2019 року скасувати.

Речові докази:
?автомобіль «Форд Сієрра» реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_3 вважати повернутим за належністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 33 849 (тридцять три тисячі вісімсот сорок дев`ять) гривень 65 (шістдесят п`ять) копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В задоволенні інших позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 відмовити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1

З оригіналом згідно: Суддя -

Секретар -