Справа № 149/2842/18
Провадження №1-кп/149/4/20
Номер рядка звіту 18
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

15.12.2020 м. Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції,
його захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області, гр. України, освіта вища, пенсіонера, розлученого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого востаннє вироком Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, згідно ст.. 71 КК України до даного покарання частково приєднано покарання за вироком Деражнянського районного суду Хмельницької області від 16.04.2014 року, з урахуванням змін, внесених ухвалою Хмельницького Апеляційного суду Хмельницької області від 01.10.2014 року, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць та зараховано в строк відбування покарання час його попереднього ув`язнення і визнано таким, що повністю відбув призначене покарання та звільнено його з під варти в залі суду, вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2019 року визнано не винуватим у пред"явленому обвинуваченні за за ч. 3 ст. 185 КК України та виправдано через недоведення, що кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим, ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 25.02.2019 року вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.07.2019 року залишено без змін,
за ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хмельницький, гр.. України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого востаннє вироком Хмельницького міськрайонного суду Вінницької області від 24.07.2019 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у відповідності до ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів, у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна,

за ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Органами досудового розслідування ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачуються в тому, що на початку серпня 2018 року близько 23:00 год. повторно, за попередньою змовою, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з незаконним проникненням у приміщення, та корисливий мотив для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, на автомобілі ВАЗ 2121 «Нива», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхали до будівлі свиноферми, що розташована при в`їзді у АДРЕСА_3 , яку орендує ОСОБА_8 ..
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшли з тильної сторони до будівлі свиноферми та, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, за допомогою заздалегідь заготовлених інструментів пробили отвір у стіні будівлі свиноферми і проникли у її приміщення.
Після чого, ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , з метою завершення свого злочинного умислу, діючи з корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з приміщення свиноферми вчинили крадіжку трьох свиней породи «П`єтрен», вагою по 150 кг кожна, що належать ОСОБА_8 , яких завантажили у причеп автомобіля ВАЗ 2121 «Нива», державний номерний знак НОМЕР_1 , та з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли.
У подальшому ОСОБА_4 з ОСОБА_6 викраденим розпорядились на власний розсуд, а саме реалізували його шляхом продажу ОСОБА_9 .
Відповідно висновку судового експерта № 5079-5080/18-21 від 26.09.2018, ринкова вартість одного кілограма живої ваги свині породи «П`єтрен» станом на 01-10 серпня 2018 року становить 50,00 грн. Таким чином, внаслідок крадіжки трьох свиней породи «П`єтрен», загальною вагою 450 кг, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 22 500,00 грн.
Повторно, 09 серпня 2018 року близько 23:00 ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з незаконним проникненням у приміщення, та корисливий мотив для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, на автомобілі ВАЗ 2121 «Нива», державний номерний знак НОМЕР_1 , приїхали до будівлі свиноферми, що розташована при в`їзді у АДРЕСА_3 , яку орендує ОСОБА_8 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_6 , діючи із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу підійшли з тильної сторони до будівлі свиноферми та, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, через раніше пробитий у стіні будівлі свиноферми отвір, проникли у її приміщення. Після чого, ОСОБА_4 з ОСОБА_6 , з метою завершення свого злочинного умислу, діючи з корисливим мотивом для власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з приміщення свиноферми вчинили крадіжку чотирьох свиней породи «Макстер», вагою по 150 кг кожна, що належать ОСОБА_8 , яких завантажили у причеп автомобіля ВАЗ 2121 «Нива», державний номерний знак НОМЕР_1 , та з викраденим майном з місця вчинення злочину зникли.
У подальшому ОСОБА_4 з ОСОБА_6 викраденим розпорядились на власний розсуд, а саме реалізували його шляхом продажу ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку судового експерта № 5079-5080/18-21 від 26.09.2018, ринкова вартість одного кілограма живої ваги свині породи «Макстер» станом на 01-10 серпня 2018 року становить 60,00 грн. Таким чином, внаслідок крадіжки чотирьох свиней породи «Макстер», загальною вагою 600 кг, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 36000,00 грн.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групої осіб, поєднана з проникненням у приміщення.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав та вказав, що будь-якої крадіжки свиней в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області він не здійснював. Цивільний позов не визнає.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та вказзав, що будь-якої крадіжки свиней він не здійснював. Також зазначив, що 09 серпня 2018 року він ніяким чином не міг бути на території Хмільницького району Вінницької області, оскільки разом із своїми колегами по роботі святкував професійне свято, про що неодноразово заявляв щоб перевірити його алібі на досудовому слідстві, однак органи досудового розслідування не вжили щодо його заяв будь яких заходів. Цивільний позов не визнає та просить суд у його задоволенні відмовити.
Потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні вказав, що 10.08.2018 року о 07:15 год. приїхав на ферму у с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області, де виявив отвір в стіні вказаного приміщення, слідів не було та зайшовши на території ферми помітив відсутність 7-ми свиней та викликав працівників поліції. Цивільний позов підтримує та просить суд його задовольнити. Щодо міри покарання відносно обвинувачених, то покладається на розсуд суду та не наполягає на призначенні суворої міри покарання, яка була б пов`язана із позбавленням волі.
Свідок ОСОБА_11 будучи двічі допитаний в судовому засіданні вказав, що в 2018 році ні в м. Хмільник, ні в Хмільницькому районі його взагалі не було. В цей час його автомобіль був поломаний та потребував ремонту. Під час досудового слідства працівники поліції змушували його давати неправдиві свідчення відносно обвинувачених, вчинювали на нього психолгічний тиск та били його, хто саме він вказати не може. Він не звертався за медичною допомогою та не подавав заяви у відподні правоохоронні органи так як боявся помсти від працівників карного розшуку. Просить суд не брати до уваги його свідчення, які надавались ним на досудовому слідстві, а лише ті, які він надав в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що він продає м`ясо на ринку, обвинувачених він не знає та будь-яких свиней вони в 2018 році йому не продавали. Його було допитано працівниками поліції, де попереджали про кримінальну відповідальність, та надано фотознімки, де він вказав на особу, дійсно за рисами обличчя схожу на ОСОБА_4 , однак він вказав не на обвинуваченого ОСОБА_4 , а на іншу особу, яка за рисами обличчя схожа на обвинуваченого. Також вказав, що він бачив обвинувачених в іншому судовому засіданні в Хмільницькому міськрайонному суді Хмельницької області, та ще раз стверджує, що до цього він їх не бачив.
Стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, надано ряд доказів, а саме:

-протокол проведення слідчого експерименту від 12.09.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_11 вказав, що на початку серпня 2018 року та в ніч 10 серпня 2018 року в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області, він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_12 на власному автомобілі приїхали до свиноферми з метою погрузки свиней на його автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з НОМЕР_1 , про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_12 вчинили крадіжку свиней йому невідомо; (а.с.232-256)

-витяг з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні № 0000387; (а.с.237 Т.3)

-витяг з ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України в кримінальному провадженні № 0000472; (а.с. 6 Т.4)

-протокол огляду місця події від 10.08.2018 року та фото таблиці до нього, відповідно до якого оглянуто будівлю свиноферми в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області, прилеглі території, отвір у будівлі вказаної свиноферми з зовні та з середини; (а.с. 239-242 Т.3)

-висновок судового експерта № 5079-5080/18-21 від 26.09.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість одного кілограма живої ваги свині породи «Макстер» станом на 01-10 серпня 2018 року становить 60,00 грн та ринкова вартість 1 кілограма живої ваги свині породи «П`єтрен» станом на 01-10 серпня 2018 року становить 50,00 грн.(а.с. 2-3 Т.4)

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2018 року, де ОСОБА_13 вказав на особу, що в серпні 2018 року продавала йому свиней, яка зображена на фотознімку № 3 де зображений ОСОБА_4 ; (а.с. 23 Т. 4)

Одними з основних засад кримінального провадження, згідно ст. 7 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів у доведенні перед судом їх переконливості.
Дослідивши під час судового розгляду усі без виключення надані сторонами докази, оцінюючи їх відповідно до положень ст. 94 КПК України кожен окремо та у їх сукупності, суд вважає висунуте ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обвинувачення за ч. 3 ст.185 КК України недоведеним належними допустимими, достовірними та достатніми доказами, виходячи з таких мотивів.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Відносно протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2018 року, де свідок ОСОБА_11 вказав, що на початку серпня 2018 року та в ніч 10 серпня 2018 року в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області він разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_12 на власному автомобілі приїхали до свиноферми з метою погрузки свиней на його автомобіль ВАЗ 2121, д.н.з НОМЕР_1 , та ОСОБА_4 і ОСОБА_12 вчинили крадіжку свиней, суд вказує на те, що в судовому засіданні даний свідок, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, повідомив, що в 2018 році ні в м. Хмільник ні в Хмільницькому районні його не було, автомобіль взагалі знаходився на ремонті та просить суд вказані покази, які надані ним на досудовому слідстві не брати до уваги, оскільки вони були надані під примусом з боку працівників поліції. Суд дослідивши покази свідка, вважає, що вказаний протокол є неналежним доказом вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення та таким, що не доводить факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_12 перебували у 2018 році в м. Хмільник та Хмільницькому районі, оскільки покази надані в указанному протоколі за участю ОСОБА_11 , спростовуються самим свідком в судових засіданнях.
Також, підтвердженням вини обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення не може бути протокол огляду місця події від 10.08.2018 року, відповідно до якого оглянуто будівлю свиноферми в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області, прилеглі території, отвір у будівлі вказаної свиноферми зовні та з середини, оскільки будь-яких належних відомостей проникнення до вказаної свиноферми та викрадення свиней ОСОБА_4 та ОСОБА_12 він не містить.
Щодо протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2018 року, де ОСОБА_9 вказав на особу, що в серпні 2018 року продавала йому свиней, яка зображена на фотознімку № 3, де зображений ОСОБА_4 , суд зазначає, що свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказав, що під час огляду фотознімків, які надані були йому працівниками поліції, він вказав не на ОСОБА_4 , а на іншу особу, яка здійснювала йому продаж свиней, обвинувачені йому ніколи продаж свиней не здійснювали та він обвинувачених побачив лише в судовому засіданні під час розгляду іншого кримінального провадження в м. Хмельницькому.
Будь-якої іншої інформації про обставини вибуття майна з володіння власника свідкам не відомо.

Щодо відмови в заявленому прокурором клопотанні про виклик в судове засідання понятих, які були присутніми під час складання протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2018 року,за участю ОСОБА_11 щоб підтвердити чи спростувати вчинення на нього психологічного тиску та його побиття працівниками поліції, суд вважає що таке клопотання було заявлено з метою затягування судового розгляду даного кримінального провадження, оскільки в судовому засідання свідок повідомив що зазначені неправомірні дії відносно нього вчинювались працівниками поліції в приміщенні відділку поліції та по дорозі в с. Куманівці Хмільницького району Вінницької області.

Таким чином із зібраних доказів, які були досліджені в судовому засіданні вбачається, що обставин, які підлягають доказуванню по даному обвинуваченню та доказів, які б підтвердили вину обвинувачених у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом, прокурором не надано і склад злочину в їх діянні не доведено.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Нормами ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року в справі «Кобець проти України» визначено, що доведення «поза розумним сумнівом» має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. За відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено поза розумним сумнівом.

Положеннями ст. 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Кожен доказ, яким суд обґрунтовує своє рішення, має бути належним та допустимим.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Доведення вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим покладається на сторону обвинувачення. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. При цьому сторона обвинувачення зобов`язана доводити винуватість особи поза розумним сумнівом як у вчиненні кримінального проступку, так і у вчиненні злочину.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.
Зважаючи на усе раніше викладене, суд вважає висунуте обвинувачення за ч. 3 ст.185 КК України таким, що не знайшло свого підтвердження дослідженими під час судового розгляду доказами та не доведене стороною обвинувачення поза межами розумного сумніву, а тому відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, суд вважає за необхідне ухвалити за цим обвинуваченням виправдувальний вирок у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Речові докази відсутні.

Витрати на проведення експертизи покласти за рахунок держави.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином слід відмовити, у зв`язку із недоведеністю вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 337, 349, 368, 371, 373 - 376, 392 - 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати невинуватим та виправдати за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

ОСОБА_6 визнати невинуватим та виправдати за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України у зв`язку з недоведеністю вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим,.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_8 до ОСОБА_4 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином відмовити.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню в сумі 572, 00 грн. віднести за рахунок держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1