Справа № 308/687/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0004181 від 26 грудня 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пушкіно Виноградівського району Закарпатської області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не одруженої, тимчасово не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2020 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004181 від 26 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.
З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 13.01.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 , суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що вона ігноруючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, які виражаються в безладних статевих контактах та проституції, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, запропонувала громадянці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надання оплатних сексуальних послуг для розпусних дій .
Зокрема, 24.12.2019 року громадянка ОСОБА_5 запропонувала своїй знайомій ОСОБА_7 надання оплатних сексуальних послуг, на що остання погодилася.
В подальшому, 25.12.2019 року біля 14 год. 00 хв. перебуваючи в готелі, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 звела громадянку ОСОБА_7 з громадянином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для надання оплатних сексуальних послуг, де після надання вказаних послуг на громадянку ОСОБА_7 працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч.2 ст. 181-1 КУпАП за надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.
Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 302 КК України, тобто звідництво для розпусти.
Як убачається з угоди про визнання винуватості від 13.01.2020 року, прокурор та обвинувачена ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 302 КК України у виді штрафу в розмірі п"ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.01.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю її захисника адвоката ОСОБА_4 .
Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому її обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнала повністю та щиро розкаялася у вчиненому, підтвердила укладення угоди про визнання винуватості та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваною ОСОБА_5 та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачена ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснила, що права надані їй законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості вона повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнана, характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди, із нею узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, визнає повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачена підтвердила суду, що угода про визнання винуватості від 13.01.2020 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просила її затвердити.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.302 КК України звідництво для розпусти кваліфіковано вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченої ОСОБА_5 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 13.01.2020 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 13.01.2020 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України, суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 13.01.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, які пом"якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 не встановлено.
За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, що обвинуваченій ОСОБА_5 має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, у вигляді штрафу, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п"ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят грн. 00 коп.) грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.01.2020 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0004181 від 26 грудня 2019 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 302 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п"ятдесят грн. 00 коп.).

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1