Справа № 182/6843/19
Провадження № 1-кп/0182/417/2020
У Х В А Л А
11.03.2020 м. Нікополь
Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2016 за № 0000941 по обвинуваченню
ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження від 13.03.2016 за № 0000941 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого було продовжено до 12.03.2020.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризики переховування від суду, оскільки ОСОБА_5 , якому було відомо про те, що на розгляді суду перебуває кримінальне провадження стосовно нього, перестав з`являтися у судові засідання про наявність будь-якої причини неявки суду не повідомляв і ухвалою суду був оголошений у розшук.
Обвинувачений та його захисник не заперечували проти продовження строків тримання під вартою.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд враховує наступне.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад в рішеннях „Осаковський проти України, „Марченко проти України).
При цьому суд враховує й позицію ЄСПЛ, який в своїх рішеннях неодноразово зазначав (наприклад рішення від 8.10.1994 «Мюррей проти Сполученого Королівства», від 21.07.2011 «Нечипорук та Йонкало проти України» та інших), що «термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення». Тим більш, що відповідно до практики ЄСПЛ факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Крім того, у справі "Москаленко проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого.
Судом також встановлено, що продовжують існувати ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду, оскільки він ухилявся від суду та оголошувався у розшук, а також до чого його може спонукати тяжкість можливого покарання; продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення. Також суд враховує тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , репутацію обвинуваченого - відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, законного джерела доходу та роботи.
Тому судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України, наразі не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою, а підстав для застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, колегія суддів не вбачає.
Оскільки строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 12.03.2020, тому суд вважає за необхідне продовжити строки тримання під вартою щодо обвинуваченого. Тому клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.
Оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , поєднаний із застосуванням насильства, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави йому не визначається.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а :
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_5 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на два місяці, тобто до 10 травня 2020 р.
Ухвала відповідно до Рішення Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_8

ОСОБА_3