У Х В А Л А
Іменем України

04 вересня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000021 від 15.01.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «підполковник», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
за участю сторони обвинувачення: - прокурора ОСОБА_4 ,
за участю сторони захисту: - обвинуваченого ОСОБА_3 ,
- захисника ОСОБА_5 ,
за участю потерпілих: - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представників потерпілих: - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, надійшов до Деснянського районного суду м. Києва 18.08.2020 року.

Прокурор просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, заперечували. При цьому 02.09.2020 року до суду надійшло клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що викладені в ньому фактичні обставини повністю тотожні з текстом оголошеної ОСОБА_3 16.06.2020 року підозри і містить посилання на висновки судово-медичної та судової автотехнічної експертиз із зазначенням номерів та дат їх складання, які є в розпорядженні органу досудового розслідування та які ще до початку судового розгляду кримінального провадження по суті розкривають сутність означених доказів обвинувачення, що суперечить положенням ч.ч. 2, 4 ст. 291 КПК України. Вказані обставини суперечать принципам верховенства право й неупередженості суду, безпосередності дослідження ним доказів, що закріплено у ст.ст. 7,8,22,23 КПК України та сталій судовій практиці з цього питання. Окрім того, вказані обставини, а саме розкриття стороною обвинувачення сутності наведених вище доказів до початку судового розгляду кримінального провадження по суті, фактично ставить ще на стадії підготовчого провадження сторону захисту у нерівноправне в зрівнянні зі стороною обвинувачення становище, що суперечить принципам рівноправності та змагальності сторін під час судового розгляду.
Потерпілі та їх представники проти призначення обвинувального акту до судового розгляду не заперечували.
Заслухавши думку учасників судового провадження, судом встановлено наступне.
Згідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Формулювання обвинувачення повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до ст. 91 КПК України входять до предмету доказування, це подія злочину, форма вини, мотив вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням.
Пред`явлене особі обвинувачення має бути конкретним і містити дані про час, місце та інші обставини вчинення злочину, оскільки особа має право знати, в чому саме вона обвинувачується і захищатися від пред`явленого їй обвинувачення. Таке право гарантується п. (а) ч. 3 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 р., згідно якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із врахуванням того, що підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України судом не встановлено, справа підсудна Деснянському районному суду м. Києва, суд вважає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, тому справа підлягає призначенню до судового розгляду. Підстав для повернення обвинувального акту прокурору суд не вбачає.

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор зазначив, що 10.09.2020 року закінчується строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, тому заявив клопотання про продовження обраного запобіжного заходу посилаючись на те, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Посилаючись на викладене, прокурор просив продовжити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.
Захисник ОСОБА_5 проти продовження строку дії запобіжного заходу заперечував, вважає застосування запобіжного заходу безпідставним та необґрунтованим, оскільки обвинувачений жодного разу не допускав невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Обвинувачений ОСОБА_3 думку захисника підтримав.
Потерпілі та їх представники клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу підтримали та просили його задовольнити.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 12.08.2020 року строк застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту спливає 10.09.2020 року. На даний час, обставини, які послужили підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не відпали.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, ухилятиметься від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження. Підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

Також, під час підготовчого засідання представником потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_9 , а також потерпілою ОСОБА_7 пред`явлено цивільні позови про відшкодування матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Цивільні позови відповідають вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України, підстав для відмови у прийнятті цивільних позовів суд не вбачається.

З метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судом рішення про міру покарання, суд вважає за необхідне доручити представнику органу пробації скласти досудову доповідь.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду м. Києва на 14 вересня 2020 року на 12 годину 00 хвилин.

Викликати в судове засідання учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу, - задовольнити.

Застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити на 2 (два) місяці, тобто до 04 листопада 2020 року.
Покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду, утримуватися від спілкування з потерпілими та будь-якими свідками у даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 04 листопада 2020 року включно.
Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_6 , ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної (майнової) та моральної (немайнової) шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Визнати ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 цивільними позивачами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь у строку до 14 вересня 2020 року.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1