Справа № 686/5846/20
У Х В А Л А
29 грудня 2020 року м. Хмельницький
В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_3 зазначив, що постанова слідчого є невмотивованою і незаконною. Вважає, що фізично і морально постраждав від вчиненого злочину, а тому являється потерпілим. Просив постанову слідчого скасувати, а також зобов`язати слідчого визнати його потерпілим.
ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав вимоги поданої скарги.
Слідчий будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги у судове засідання не з`явились.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, 22.11.2019 року ОСОБА_3 звертався з заявою про вчинення кримінального правопорушення і подавав слідчому заяву від 22.11.2019 року про залучення його до провадження як потерпілого.
04.06.2020 року слідчий Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Хмельницькому ОСОБА_4 виніс постанову про відмову у задоволенні такої заяви, з посиланням на те, що у кримінальному провадженні будь-які докази, які б свідчили про те, що можливим вчиненням кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди відсутні. При цьому ОСОБА_3 вказує про завдання йому майнової та моральної шкоди, однак жодного обґрунтування такої шкоди останній не наводить, про наявність будь-яких доказів на підтвердження обумовлених ним доводів не вказує, та відповідно їх не надає.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно з вимогами ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.
Постанова слідчого винесена без належного обґрунтування. У вказаній постанові відсутній виклад достатніх мотивів для відмови у визнанні потерпілим і фактично зроблені висновки про відсутність підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим, оскільки відомості до ЄРДР вносились на підставі ухвали слідчого судді, а не заяви про вчинення кримінального правопорушення.

До того ж, в мотивувальній частині рішення слідчого помилково зазначено про ОСОБА_5 при тому, що з заявою про вчинення кримінального правопорушення звертався ОСОБА_3 .

Крім того, в постанові вказано про те, що ОСОБА_3 посилається на заподіяння майнової і моральної шкоди. Як слідує зі змісту заяви про залучення до провадження як потерпілого, ОСОБА_3 повідомляє про заподіяння злочином моральної і фізичної шкоди, яка полягала у загостренні гіпертонічної хвороби.

Слідчому необхідно усунути згадані суперечності.

Враховуючи наведені обставини, вище зазначені вимоги закону слідчим не дотримано, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

В решті вимог скарги ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого визнати його потерпілим, слід відмовити, оскільки у слідчого судді відсутні повноваження на вчинення таких процесуальних дій під час розгляду скарги на рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Першого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м.Хмельницькому ОСОБА_4 від 04.06.2020 року про відмову у визнанні потерпілим.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 30.12.2020 року.

Слідчий суддя Хмельницького

міськрайонного суду