Справа № 282/717/20
Провадження № 1-кп/282/139/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з не повною загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз 10.06.2016 року Любарським раойнним судом за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого 25.02.2020 року з ДУ «Райківська ВК (№73)» по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Будучи раніше судимим за вчинення крадіжки, судимість за яку не знята і не погашена в у встановленому законом порядку, ОСОБА_4 , перебуваючи 19.05.2020 року близько 18 год. на пасовищі, розташованому на околиці с.Филинці Любарського району на відстані 100 м від домогосподарства АДРЕСА_2 на схід у напрямку с.Коваленки Любарського району, побачив належне ОСОБА_5 , теля чорно-білої масті віком 4 місяці, яке знаходилось на пасовищі припнуте за допомогою припона, та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, обвинувачений, розуміючи протиправність своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, будучи впевненим, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та він залишається непомітним для оточуючих, скориставшись тимчасовою відсутністю власника майна та інших осіб, шляхом застосування фізичної сили вийняв припон із ґрунту та завів належне потерпілому теля чорно-білої масті віком 4 місяці вагою 130 кг. вартістю станом на 19.05.2020 року 6 (шість) тисяч 500 грн. у лісосмугу, розташовану на відстані 200 м. на північ у напрямку с.Веселка Любарського району і, таким чином, виконав усі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця. Однак, розпорядитися вищевказаним майном ОСОБА_4 не зміг, оскільки був помічений та викритий сином власника майна - ОСОБА_6 , що унеможливило закінчення злочину з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 .

При розгляді справи в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав повністю та дав суду відповідні пояснення по справі, повністю підтвердивши вказані вище обставини. Вказав, що у вчиненому розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та просив суд покарати обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, також підтверджується показами потерпілого та оголошеними і дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження з якими обвинувачений та потерпілий погодилися, заперечень, зауважень до оголошених матеріалів не заявляли, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення;

- протоколом огляду місця події від 19.05.2020 року;

- протоколами проведення слідчих експериментів від 26.05.2020 року;

- протоколом огляду предметів від 22.05.2020 року;

- протоколом зважування тварини від 22.05.2020 року;

- висновком експерта №12/1-508 від 29.05.2020 року;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 26.06.2020 року;

- документами, що характеризують особу обвинуваченого.

Проаналізувавши всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, які є належними та допустимими, суд дійшов висновку про винуватість обвинуваченого в інкримінованому йому кримінального правопорушення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Прокурор просив визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 6 місяців арешту.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка згідно ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка згідно ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_4 , є - рецидив злочинів.

Відповідно до ст.65 КК України, п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Тому, вирішуючи питання про обрання обвинуваченому покарання, суд відповідно до ст.ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Судом враховуються фактичні обставини та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, зокрема те, що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, а також дані про особу обвинуваченого, який не одружений, не працює, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності та інші злочини, судимість за які не погашена і не знята, а також думку потерпілого.

Тому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити йому покарання за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді арешту.

Саме такий вид покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, та є обґрунтованим і буде відповідати цілям покарання.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню становлять 653,80 грн.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368 - 371, 373, 374, 376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) місяців арешту.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати за недоцільністю.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Речові докази по справі: теля чорно-білої масті віком 4 місяці вагою 130 кг., яке передане на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набрання вироком суду законної сили залишити в останнього

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1