УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Київ
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 008 65 від 03.08.2020, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Мала Вільшанівка Білоцерківського р-ну Київської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має неповнолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюється за ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_7 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 120 201 100 000 008 65 від 03.08.2020.
На обґрунтування клопотання зазначено, що 03.08.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України.

Строк досудового розслідування цього кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28.09.2020 продовжено до чотирьох місяців, тобто до 03.12.2020.

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання та наполягала на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Захисники заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на відсутність ризиків у цьому кримінальному провадженні.

Підозрюваний підтримав думки захисників, просив врахувати, що він свідомо повідомив правоохоронні органи про своє місце перебування після дорожньо-транспортної пригоди.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбаченого кримінальним процесуальним законом ризику неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, що приводить до висновку про доведеність цього ризику.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведені наявність ризику вчинення підозрюваним дій, спрямованих на незаконний вплив на потерпілу та свідків, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
За результатами встановлених обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.
Слідчий суддя враховує, що підозрюваний вжив заходів до відшкодування завданої злочином шкоди, добровільно повідомив про своє місцезнаходження після вчинення інкримінованого йому злочину.
Сукупність зазначених фактів свідчить про мінімізацію ризику переховування та можливість йому запобігти через застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.
Зазначені обставини приводять слідчого суддю до переконання, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 181, 193, 199, 206, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_7 відмовити.

Змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, поклавши на нього обов`язок не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора у цьому кримінальному провадженні, слідчого судді, суду;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілою у цьому кримінальному провадженні;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії цієї ухвали встановити по 28 листопада 2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_6 .

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1