Справа № 473/2842/20
Номер провадження 1-в/473/280/2020
УХВАЛА
Іменем України
"27" серпня 2020 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську подання Вознесенського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у Миколаївській області відносно засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаєва, громадянина України, освіта професійна технічна, не працює, сімейний стан не одружений, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. 08.11.2012 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309 КК України до 02 років позбавлення волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 01 рік,

2. 23.05.2013 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263 1, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до 04 років позбавлення волі,

3. 24.03.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень,

про звільнення від покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

Учасники процесу
прокурор ОСОБА_4 ,

засуджений ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :
Вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2017 року /єдиний унікальний номер справи №473/297/17, провадження № 1 кп/473/69/2017/, ОСОБА_5 був визнаний винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та йому було призначено основне покарання в виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Станом на 27 серпня 2020 року засудженим ОСОБА_5 не сплачено жодної частини суми штрафу із розміру 850 гривень за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2017 року /єдиний унікальний номер справи №473/297/17, провадження № 1 кп/473/69/2017/.

В зв`язку з набранням чинності Закону України від 22 листопада 2018 року №2617 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», 26 серпня 2020 року Вознесенський МРВ філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області звернувся з поданням відносно засудженого ОСОБА_5 про звільнення його від основного покарання в виді штрафу за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2017 року. /єдиний унікальний номер справи №473/297/17, провадження № 1 кп/473/69/2017/.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2017 року /єдиний унікальний номер справи №473/297/17, провадження № 1 кп/473/69/2017/, за яким ОСОБА_5 було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та йому було призначено основне покарання в виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, набрав законної сили 25 квітня 2017 року.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності не зупинявся, так як засуджений ОСОБА_5 не ухилявся від відбування основного покарання за вироком суду в виді штрафу.

Відповідно до ч.4 ст.80 КК України перебіг давності не переривався, так як до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений ОСОБА_5 не вчинив нового злочину.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від відбування основного покарання в виді штрафу за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2017 року /єдиний унікальний номер справи №473/297/17, провадження № 1 кп/473/69/2017/, так як станом на 26 квітня 2019 року, тобто з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в строк два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, тобто штрафу.

Верховний Суд України на засіданні судової палати у кримінальних справах 24 грудня 2015 року, розглядаючи справу № 5 324 кс 15, висловився про те, що правило відмови у звільненні засудженої особи від відбування покарання у виді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку не може пов`язуватися із самим фактом несплати засудженим протягом місячного строку суми штрафу.

Особа, яка засуджена до штрафу і добровільно його не сплатила, звільняється від сплати штрафу, якщо держава протягом двох років цей штраф не стягнула, і це не вважається ухиленням від відбування покарання згідно статті 389 КК України.

При цьому Верховний Суд України зазначив, що ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності обвинувального вироку є особливим юридичним фактом. Особливість цього факту полягає у тому, що питання про його встановлення може бути вирішено лише одним суб`єктом судом. Адже відповідно до частини першої статті 389 КК України ухилення від відбування покарання у виді штрафу є злочином. Такі юридичні факти встановлюються виключно за чітко регламентованою законодавством процедурою. Зокрема, відповідно до частини першої статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Тому до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання, питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду вирішувати неправомірно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :
Засудженого ОСОБА_5 звільнити від основного покарання в виді штрафу в розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 березня 2017 року /єдиний унікальний номер справи №473/297/17, провадження № 1 кп/473/69/2017/, в зв`язку із закінченням строків давності.

Апеляційні скарги на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з моменту її проголошення.

Суддя Вознесенського

міськрайонного суду ОСОБА_1