Справа № 135/1247/20
Провадження №11-кп/801/198/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2009 за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України.
Мотивуючи прийняте рішення суд вказав, що засуджений ОСОБА_8 на даний час не довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.
В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_8 ставиться питання про скасування ухвали Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року. Просить винести своє рішення, яким задоволити його клопотання та замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при постановленні ухвали прийшов помилкового висновку про доведеність підстав для відмови в задоволенні клопотання про заміну покарання більш м`яким, оскільки він підпадає під дію ст. 82 КК України, відбув 2/3 строку покарання, визнає свою вину, щиро розкаюється у вчиненому, за час відбування покарань в Ладижинськів ВК №39 порушень режиму відбування покарань не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має онкологічне захворювання через це не може працювати.

Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Засуджений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з підстав, наведених в ній.

Мотиви суду.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.
Як убачається з ухвали, суд належним чином дотримав дані вимоги.
Згідно до положеннями, викладеними ч.ч.1,3 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки та ресоціалізація засудженого свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
Відповідно до п.2 ч.4 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин, злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості, знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.
Відповідно до матеріалів провадження та ухвали, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2009 ОСОБА_8 засуджено за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з 14.04.2009, тобто з моменту затримання.
07.02.2019 ухвалою Старобільського районного суду Луганської області зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 20.11.2009 термін попереднього ув`язнення з 14.04.2009 по 11.01.2010, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На даний час засуджений відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)», куди прибув 15.02.2019.
Згідно характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що кінець строку відбування покарання визначено 17.07.2021. Засуджений відбув 2/3 строку покарання.
З характеристики засудженого ОСОБА_8 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_8 в ДУ «Ладижинська виправна колонія (№39)» прибув 15.02.2019 із «Суходольської виправної колонії №36», де за час утримання характеризується наступним чином: заходи стягнення та заохочення не застосовувались. На виробництві установи не працевлаштований, працювати не бажає. Не приймає участі в організації виховних заходів, в самодіяльності установи.
За попереднім вироком ОСОБА_8 було замінено невідбуту частину покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, однак, після відбуття покарання ОСОБА_8 на шлях виправлення не став та через певний час знову продовжив свою злочинну діяльність та вчинив ряд злочинів, серед яких особливо тяжкі злочини.
Таким чином, враховуючи особу засудженого, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкість вчиненого ним злочину, його поведінку під час відбування покарання, та застосування до нього ст. 82 КК України що не дало позитивного результату, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого про зміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України.
Стосовно доводів апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 , що він не може відбувати покарання та працювати за станом здоров`я, суд апеляційної інстанції розцінює це критично, оскільки як вбачається з виписки із амбулаторної карти засудженого ОСОБА_8 наданої завідувачем медичної частини №39 філії ЦОЗ ДКВС України у Вінницькій області ОСОБА_9 , стан здоров`я засудженого ОСОБА_8 задовільний. Жодних доказів на підтвердження того, що він проявляв ініціативу для працевлаштування немає.
Також суд апеляційної інстанції роз`яснює, що засуджений може подати відповідне клопотання про звільнення його від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 84 КК України де зазначено, що особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.
Таким чином під час розгляду апеляційної скарги засудженого не було допущено істотних порушень кримінального процесуального закону, через що суд не вбачає підстав для скасування чи зміни судового рішення.
Керуючись ст.ст.395, 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Судді: