Справа № 565/2005/17
Провадження № 1-в/565/48/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року м. Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення від призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року покарання засудженого ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням, у якому просить звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ст.ст.75,104,76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк на один рік та покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 09 січня 2019 року Кузнецовський міський суд Рівненської області задовольнив подання інспектора Володимирецького РВ філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 . Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 04 липня 2019 року ухвалу Кузнецовського районного суду Рівненської області від 09 січня 2019 року скасовано та відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання. Зазначає, що Рівненський апеляційний суд залишив поза увагою, що лише при наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили, можна стверджувати про безспірне вчинення особою конкретного злочину. За час іспитового строку ОСОБА_5 лише 02 травня 2018 року не з`явився на реєстрацію, за що йому винесене письмове попередження. Інших порушень останній не має, до адміністративної відповідальності не притягався.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_6 клопотання підтримали та з підстав, викладених у ньому, просили задовольнити.

У судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 підтримала клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 та просила його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що підстави для його задоволення відсутні.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, проаналізувавши матеріали клопотання, прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Підставами для такого висновку суду стало наступне.

Відповідно до ст.165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та йому призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді двох років позбавлення волі. Згідно ст.ст.75,104 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від призначеного покарання з випробуванням та встановленням однорічного іспитового строку, покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, зокрема: повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи з питань пробації.

Зазначений вирок вступив у законну силу 11 січня 2018 року та надійшов на виконання у Володимирецький районний відділ з питань пробації. Іспитовий строк по даній справі у ОСОБА_5 закінчився 11 грудня 2018 року.

Водночас, 23 липня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості по кримінальному провадженню за №0000258, правова кваліфікація ч.2 ст.289 КК України, а 27 липня 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним 23 липня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Як вбачається з інформаційного листа Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 листопада 2020 року за №14/351/2020, у провадженні судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, яке станом на 18 листопада 2020 року не розглянуте.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нових злочинів, вчинених під час іспитового строку, кримінальне провадження по яких на момент розгляду даного клопотання перебуває на розгляді у суді.

Відповідно до ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно до ч.3 ст.78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Із роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» вбачається, що частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Системний аналіз закону та роз`яснення Пленуму Верховного Суду України свідчать, що вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, а не винесення вироку, суди мають розцінювати як порушення умов застосування ст.75 КК України про звільнення від відбування покарання.

Вказані обставини не суперечать вимогам ст.62 Конституції України про те, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, оскільки лише у разі ухвалення обвинувального вироку за новий злочин, суд зможе призначити засудженому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71,72 КК України, як про це зазначається в ч.3 ст.78 цього Кодексу.

На даний час кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні під час іспитового строку злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, перебуває на розгляді Кузнецовського міського суду Рівненської області, його невинуватість вироком, який набрав законної сили, не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що до закінчення розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, та які вчинені під час іспитового строку, вирішення питання про його звільнення від призначеного покарання за вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку, є передчасним.

Під час розгляду клопотання також встановлено, що захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 звертався до Сихівського районного суду м.Львова з аналогічним клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року покарання.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 02 червня 2020 року в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_5 відмовлено.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року, ухвалу Сихівського районного суду м.Львова від 02 червня 2020 року залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Відтак, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.

Крім того, суд зазначає, що у разі постановлення Кузнецовським міським судом Рівненської області виправдувального вироку або закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289 КК України, обвинувачений та його захисник не позбавлені права та можливості повторного звернення до суду з відповідним клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання.

На підставі ст.78 КК України та керуючись ст.ст.369-372, 392-395, 537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 про звільнення від покарання, призначеного вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 11 грудня 2017 року, засудженого ОСОБА_5 , відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1