У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 , про надання тимчасового доступу до речей та документів в рамках кримінального провадження №0000052 від 14.07.2020 за ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий з ОВС 1 ВРКП СУ ГУ ДФС в одеській області ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді з клопотанням, про надання т имчасового доступу до документів, які знаходяться у розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме копій обліково-реєстраційних карток ТОВ (перелік відповідно до клопотання).

Слідчий в судовому засіданні просив клопотання задовольнити в повному обсязі та надати тимчасовий доступ до документів, з можливістю вилучення належним чином їх копій.

Заслухавши думку слідчого, вивчивши матеріали, надані в його обґрунтування, вважаю необхідним у задоволенні клопотання слідчого відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі, або документи: перебувають, або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі, або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 159 КПК України визначено, що тимчасовий доступ до речей і документів полягає в наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії, та у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ст. 160 КПК України, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів крім іншого, зазначаються, речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати, значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Тимчасовий доступ до речей і документів є одним із видів заходу забезпечення кримінального провадження.

Ст. 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 зазначеної статті, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) Існує обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) Може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За переконанням слідчого судді, при зверненні до суду з клопотаннями про тимчасовий доступ до речей і документів слідчим не було виконано вимоги ч. 2 ст. 93 КПК, згідно з якою сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових дій), витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Аналіз судової практики свідчить, що застосуванням заходу забезпечення кримінального провадження органи досудового розслідування намагаються досягти мети, яка саме таким заходам не властива. Зокрема, це стосується випадків, коли у клопотанні порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів з метою збирання доказів.

Крім того, з клопотання слідчого та доданих до нього матеріалів вбачається, що до ЄРДР внесено відомості за ч.3 ст. 212 КК України, за фактом того, що невстановлені особи, діючи умисно, використовуючи реквізити підприємств які здійснюють вирощування, продаж, закупівлю, експорт сільськогосподарської продукції та інших товарів через митниці України, ухилися від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів на загальну суму понад 10 млн. грн., що призвело до фактичного ненадходження коштів до державного бюджету в особливо великих розмірах. Отже відповідно до витягу ЄРДР внесені дані не відносно вказаного в клопотанні суб`єкта господарювання, а загальні, тому вважаю неможливим такий рівень втручання органу досудового слідства в діяльність суб`єкта господарювання як тимчасовий доступ, оскільки його вимоги виходять за рамки предмету розслідування.
Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим до клопотання не було надано матеріалів та доказів на підтвердження обставин на які він посилається.
Крім того, вивченням клопотання встановлено, що слідчим не було зазначено адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 , де планується проведення тимчасового доступу, що унеможливить в подальшому виконання ухвали суду.
Витяг з ЄРДР який містить в клопотанні слідчого, не містить вказівки щодо проведення досудового розслідування відносно вказаних в клопотанні слідчого суб`єктів господарювання.
Вивченням клопотання слідчого встановлено, що останній в порушення п.2 ч.2 ст.160 КПК України, зазначив лише статтю закону України про кримінальну відповідальність, а не правову кваліфікацію кримінального правопорушення при здійсненні досудового розслідування якого порушується питання про тимчасовий доступ до речей і документів.
Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 про надання тимчасового доступу до речей та документів, необхідно відмовити.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 132, 160,163 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС 1 ВРКП СУ ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_2 , про надання тимчасового доступу до документів, які перебувають у ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1