Справа № 165/3700/20 Провадження №11-сс/802/16/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
слідчого ОСОБА_7 ,
підозрюваної - ОСОБА_8 ,
захисника підозрюваної ОСОБА_8 - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2020 року якою підозрюваній ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 23 грудня 2020 року до 20 лютого 2021 року включно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинські області ОСОБА_11 звернувся до Нововолинського міського суду Волинської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 .
В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_8 підозрюється в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, що повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами в їх сукупності та взаємозв`язку. Вказує, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності, ніде не працює, не одружена, не має міцних соціальних зв`язків, і ніщо її не утримує за місцем проживання та реєстрації, а злочини у вчиненні яких підозрюється вчиняє для отримання доходів на власні потреби. Тому вважає, що більш м?який запобіжний захід не зможе убезпечити існуючі ризики, наведені у клопотанні за наявною обгрунтованою підозрою. Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2020 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, а саме з 23 грудня 2020 року до 20 лютого 2021 року включно. Визначено ОСОБА_8 заставу в розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 63060 (шістдесят три тисячі шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок. На підставі ч.5 ст.194 КПК України покладено на підозрювану в разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, прокуратури чи до відділу поліції; не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання чи роботи.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що крім наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, враховує обґрунтованість підозри у здійсненні незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинені за попередньою змовою групою осіб, тяжкість покарання у разі визнання винуватою ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, підозру у вчиненні яких їй оголошено 23.12.2020 року, а також бере до уваги дані про особу, зокрема те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, підозрюється у скоєнні трьох епізодів аналогічних злочинів протягом тривалого часу, не працює, офіційних джерел доходів немає, а відтак, докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому, на думку слідчого судді, інші більш м`які запобіжні заходи, крім як тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, існування яких на даному етапі розслідування, доведено прокурором. А тому, до підозрюваної ОСОБА_8 доцільно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів. Оскільки відсутні обставини, зазначені у ч.4 ст.183 КПК України і беручи до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, слідчий суддя вважав за необхідне визначати підозрюваній заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В поданій апеляційній скарзі захисник підозрюваної вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Посилається на те, що в клопотанні слідчого необґрунтовані ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Вказує на те, що є всі підстави для застосування до ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу. Вважає, що слідчий суддя не надав належної оцінки доводам сторони захисту і не взяв до уваги відсутності доказів, які повинні були бути надані стороною обвинувачення до клопотання. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та прийняти нове рішення, яким обрати підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем її проживання.
Заслухавши суддю-доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та основні доводи апеляційних скарг, підозрювану та її захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту; прокурора, який заперечував доводи апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін; пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до положень ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.
Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України; наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може вчинити дії, передбачені ст.177 КПК України та недостатність застосування до ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання її під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.

Як убачається з матеріалів провадження 23.12.2020 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України (внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000708 від 01.10.2020 року).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами.
Вирішуючи питання про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в цілому мотивував своє рішення.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши дані про особу, ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.
Судом встановлено, що підозрювана ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні трьох епізодів аналогічних злочинів протягом тривалого часу, на шлях виправлення не стала, не працює, не одружена, не має міцних соціальних зв`язків,

Зважаючи на це, колегія суддів повністю погоджується з висновком місцевого суду про те, що наявні ризики того, що підозрювана ОСОБА_8 перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Доводи сторони захисту, щодо застосування підозрюваної ОСОБА_8 цілодобового домашнього арешт за місцем проживання не заслуговують на увагу апеляційного суду, оскільки, ОСОБА_8 підозрюється в тому, що вона саме за місцем свого постійного проживання в квартирі АДРЕСА_1 , що на 5 мікрорайоні, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 , співмешканцем, незаконно збувала наркотичні засоби. В цьому ж житлі, зареєстровані та проживають двоє неповнолітніх дітей підозрюваної.

Будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.
Апеляційний суд вважає, що обґрунтованість підозри повністю узгоджується із практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з епізодом вчинення кримінального правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунуте обвинувачення.
Як убачається із п.48 рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007, «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування - забезпеченню виконання спробам вчинити дії, визначені ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 є недостатнім.
Волинський апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24.12.2020 року законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування з мотивів, викладених у апеляційній скарзі захисника підозрюваної не знаходить.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 24 грудня 2020 року якою підозрюваній ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме з 23 грудня 2020 року до 20 лютого 2021 року включно залишити без змін.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: