Справа 688/2418/20
№ 1-в/688/181/20
Ухвала
Іменем України
27 серпня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника ДУ «Шепетівська виправна колонія(№98)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чемерівці Хмельницьокої області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлученого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого:

1)26.01.2016 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

2)12.05.2016 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 389, 71 КК України до 2 місяців 2 днів арешту;

3)24.10.2016 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі;

4)28.11.2016 року Чемеровецьким районним судом Хмельницької області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 5 місяців позбавлення волі,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі,
встановив:
18.08.2020 року захисник ОСОБА_6 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_5 , засудженого вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 12.01.2017 року до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з клопотанням про заміну останньому невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі на строк, що не перевищує невідбутої частини покарання за вказаним вироком на підставі ст. 82 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що засудженим на даний час відбуто необхідну частину покарання, він характеризується добре, за сумліне ставлення до праці та зразкову поведінку заохочувався, стягнення відсутні, працевлаштований та до праці ставиться сумлінно, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, заподіяну шкоду відшкодував.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити, оскільки згідно наданих матеріалів засуджений відбув необхідну частину покарання у виді позбавлення волі, характеризується добре, вважає, що ОСОБА_5 став на шлях виправлення.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що поведінка засудженого протягом усього строку відбуття покарання не була стабільною, участь в ПДВВ ОСОБА_5 приймає формально, написав лише заяви про участь у них, в самодіяльних організаціях, що стимуюлють правослухняну поведінку, участі не бере, являючись членом ради колективу засуджених, соціально-корисної активності в організації їх роботи не проявляє, а тому поведінка останнього не свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечувала, посилаючись на те, що засуджений та його захисник не довели та в матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений став на шлях виправлення.
Заслухавши у судовому засіданні засудженого та його захисника, представника виправної колонії, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Згідно ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і відбув визначену законом частину покарання встановленого вироком суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 12.01.2017 року за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України на строк 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 12.01.2017 року, ОСОБА_5 взято під варту в залі суду.

Згідно розпорядження, вирок Чемеровецького районного суду Хмельницької області від 12.01.2017 року набрав законної сили 14.02.2017 року та підлягав негайному виконанню.
Початок строку: 12.01.2017 року. Кінець строку: 12.07.2022 року.
Згідно довідки ДУ «Шепетівська випрана колонія (№98)» станом на 26.08.2020 року невідбута частина покарання становить 1 рік 10 місяців 16 днів, отже ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання.
Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_5 з 12.01.2017 року утримувався в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». За час утримання вимоги режиму не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень та заохочень не мав.
З 17.02.2017 року відбуває покарання в ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)». За період відбування покарання з метою стимулювання правослухняної поведінки 1 раз заохочувався адміністрацією установи, але належних висновків не зробив, допустив 1 порушення вимог режиму утримання, яке виражалось в порушенні форми одягу, але до дисциплінарної відповідальності не притягувався, обмежились проведенням бесіди виховного характеру. У відношенні до представників адміністрації колонії грубості не проявляє, але до наданих рекомендацій адміністрації установи стосовно відбування покарання не прислуховується. Був працевлаштований на виробництві колонії різноробочим в цеху №1, до праці ставився задовільно, потребував контролю з боку адміністрації колонії. На даний час на виробництві колонії не працевлаштований, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, до праці ставиться задовільно, потребує контролю з боку адміністрації колонії.
У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, дотримуватись вимог пожежної безпеки та безпеки праці, дбайливо ставиться до майна установи.
ОСОБА_5 бере малоактивну участь в реалізації програм диференційованого виховного пливу «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Творчість», «Правова просвіта», лише формально написав заяви про участь у них, отримав свідоцтва за спеціальностями токар та фрезерувальник, слюсар механоскладальних робіт та верстатник деревообробних верстатів, участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає, будучи членом ради колективу засуджених, соціально-корисної активності в організації її роботи не проявляє. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, особистих побачень, отримує від них посилки.
Надані характеризуючі дані ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» не достатні для переконання в тому, що засуджений став на шлях виправлення, суперечать іншим дослідженим матеріалам справи, а тому заміна невідбутої частини покарання засудженому при таких обставинах буде передчасною, з огляду на наступне.
Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого, яке підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Тоді як, ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, засуджений в період відбування покарання отримав лише 09.07.2019 року 1 заохочення, і як слідує із пояснення представника державної установи ОСОБА_4 , з метою стимулювання його правослухняної поведінки, після чого 09.07.2020 року допустив 1 порушення вимог режиму утримання, після чого була проведена профілактична бесіда, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.
Згідно оцінок ступеню виправлення засудженого, останній майже за весь період відбування покарання задовільно дотримується вимог режиму відбування покарання, задовільно відноситься до праці, виконує роботи під контролем, лише в грудні 2018 року, як слідує із пояснення представника державної установи ОСОБА_4 , за пропозицією представників установи був працевлаштований на виробництві колонії з метою погашення заборгованості за виконавчим листом про стягнення аліментів, самостійно питання про працевлаштування не порушував, за що отримав оцінку добре згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим. Після цього згідно оцінки ступеня виправлення засудженого ставлення до праці змінив, отримуючи оцінки задовільно.
З наданих у судовому засіданні пояснень засудженого вбачається, що він приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу. Проте, вказати назви цих програм засуджений не зміг. Такі пояснення засудженого в судовому засіданні спростовані поясненнями представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 , який вказував формальну участь засудженого у даних програмах, яка полягає лише у написанні відповідних заяв.
Крім того, встановлено, що засуджений ОСОБА_5 участі у роботі самодіяльних організацій, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, не приймає, будучи членом ради колективу засуджених, соціально-корисної активності в організації її роботи не проявляє.
Згідно довідки ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» у засудженого на виконанні є лише виконавчий лист по стягненню аліментів, борг за яким станом на 31.07.2020 року становить 99149 грн. 38 коп.
Посилання засудженого та його захисника на наявність заохочення за добру поведінку і сумлінне ставлення до праці, та відсутність стягнень, судом до уваги не приймаються, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким, а посилання засудженого про неврахування поданих майстром представлень про заохочення не заслуговують на увагу, оскільки в справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу таких обставин, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Дослідивши обставини справи та письмові докази, суд вважає, що матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого і запобігання вчинення нових злочинів.

Крім того, висновок суду повинен ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому. Так, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 , будучи неодноразово судимим, належних висновків не зробив, і в даний час відбуває покарання за вчинення, в тому числі тяжких злочинів, за вироком суду від 12.01.2017 року вину у вчиненні злочину визнав частково.
Як вбачається із щоденника індивідуальної роботи із засудженим, пояснень представника колонії та матеріалів справи, комісією колонії з питань розгляду заохочувальних норм ОСОБА_5 було відмовлено 16.11.2018 року у переведені до ДСР, 16.10.2019 року у заміні покарання більш м`яким, як такому, що не стає та не став на шлях виправлення відповідно.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не відбулося.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а тому суд дійшов висновку, що у клопотанні захисника про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
Керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд -
ухвалив:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1