ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1474/17
Провадження №1-в/477/55/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області про призначення покарання за наявності кількох вироків засудженому ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року Вітовський районний відділ філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області (далі орган пробації) звернувся до суду із зазначеним подання, в якому вказав про наступне.
До органу пробації надійшов вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2020 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 та ч. 3 статті 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 та ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на п`яти років і шість місяців.
В той же час на виконанні в органу пробації перебував вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року також відносно ОСОБА_5 , яким він був засуджений за ч. 1 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.
Проте цей вирок не був врахований під час призначення йому покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2020 року.
Тому орган пробації просив вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
У судовому засіданні представниця органу пробації та прокурор підтримали подання та просили його задовольнити, врахувавши реальне відбуття
ОСОБА_6 покарання під час тримання в слідчому ізоляторі.
Засуджений ОСОБА_6 до судового засідання не з`явився, про його час та місце повідомлявся належним чином.
Заслухавши думки присутніх на засіданні учасників судового провадження, дослідивши подання та перевіривши матеріали кримінальної справи, суд приходить до наступних висновків.
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2016 року ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, йому остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5-ть років без конфіскації майна. Цим же вироком, відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України, він був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
В той же час, ухвалою Жовтневого районного суду від 03 квітня 2017 року це звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано і він був направлений для відбування покарання.
Відповідно до інформації ДУ Миколаївській слідчий ізолятор він був затриманий та доставлений до цієї установи для виконання вироку 31 травня 2017 року.
В подальшому, за ухвалою суду від 01 серпня 2017 року він утримувався в ДУ Миколаївській слідчий ізолятор відповідно до положень ст. 537 КПК України до завершення розгляду іншого кримінального провадження № 477/1474/17 відносно нього за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України, яке перебувало на розгляді у Жовтневому районному суді Миколаївської області.
Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2020 року в провадженні № 477/1474/17 ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 та ч. 3 ст. 185 КК України. В цьому ж вироку судом був врахований вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2016 року: за положеннями ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, та положеннями ст. 71 КК України за сукупністю вироків, і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років і шість місяців без конфіскації майна.

Також, в строк відбуття покарання ОСОБА_5 зараховано строк попереднього ув`язнення в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 31 травня 2017 року до набрання вироком законної сили, а також залишено ОСОБА_5 в ДУ Миколаївський слідчий ізолятор до набрання вироком законної сили, але не довше остаточного призначеного строку відбуття покарання.

В той же час, на виконанні у органу пробації перебуває вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_5 , яким він був визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України. Цим вироком, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, враховано вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 серпня 2016 року, і остаточно призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі, але звільнено від його відбуття за положеннями ст. 75 та ст. 104 КК України з іспитовим строком на 2 роки. Вирок надійшов до органу пробації на виконання 12 липня 2017 року, тобто вже після постановлення ухвали суду про скасування іспитового строку, визначеного вироком суду від 09 серпня 2016 року.
Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року під час розгляду провадження № 477/1474/17 представлений не був, тому суду не було достовірно відомо про покарання, призначене ним ОСОБА_5 .
Таким чином під час постановлення вироку Жовтневим районним судом Миколаївської області від 20 лютого 2020 року не був врахований вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року, який і до цього часу перебуває на обліку та виконанні у органу пробації.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Як роз`яснив Верховний Суд України в абз. 7 п. 25 постанови його Пленуму від 04 жовтня 2003 року N 7 Про практику призначення судами кримінального покарання (зі змінами), за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71 КК України.
Згідно зі ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Тому суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити остаточне покарання за положеннями ст. 71 КК України за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2020 року та вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року.
Під час розгляду подання органу пробації судом було витребувано від ДУ Миколаївський слідчий ізолятор інформацію про фактичне перебування ОСОБА_5 під вартою. Відповідно до відповіді від 29 липня 2020 року він утримувався під вартою з 31 травня 2017 року по 27 березня 2020 року.
У вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2020 року, визначено, що строк його тримання під вартою підлягає зарахованню в строк покарання в розрахунку один день позбавлення волі дорівнює двом дням перебування під вартою в ДУ Миколаївській слідчий ізолятор.
Тобто фактично загальний строк покарання відбутий ОСОБА_5 за цим вироком у виді позбавлення волі складає 5 років, 7 місяців і 24 дня (5 років і 6 місяців за вироком від 20 лютого 2020 року він відбув в період з 31 травня 2017 року по 29 лютого 2020 року + 54 дня (27 днів за період з 01 по 27 березня в розрахунку день за два)).
Визначаючи йому покарання за кількома вироками за положеннями ст. 71 КК України, суд вважає можливим врахувати фактично ним відбутий строк покарання з врахуванням положень ст. 73 КК України, які передбачають, що строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах, але при заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 71 КК України, ст. ст. З69-372, 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання задовольнити.
Визначити порядок застосування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за наявності кількох вироків.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків: вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 20 лютого 2020 року та вироку Центрального районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2016 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначити ОСОБА_5 , покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, сім місяців і двадцять чотири дня без конфіскації майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 31 травня 2017 року, зарахувавши в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення в розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 31 травня 2017 року до 27 березня 2020 року.

Вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув покарання.

Ухвала суду може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1