Справа № 161/5306/20
Провадження № 1-кп/161/673/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 грудня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

представника особи володільця майна - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000053, що надійшов з Волинської обласної прокуратури відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_9 », не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 08 лютого 2020 року, близько 13 години 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 53213», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по проїзній частині дороги між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який знаходився позаду автомобіля на проїзній частині дороги, в результаті чого останній загинув.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта №72 від 28 лютого 2020 року Волинського обласного бюро судово-медичних експертиз отримав наступні тілесні ушкодження: закрита хребетно-спинномозкова травма у вигляді розриву між хребцевими ділянками в поперековому відділі хребта з повним розривом спинного мозку; численні злами ребер з обох сторін із пошкодженням парієнтальної плеври; травматичний гемоторакс (кров в грудній порожнині), крововиливи в ділянці коренів легень та в середостіння; черезкапсулярні розриви великої долі печінки та селезінки, гемоперитонеум (кров у черевній порожнині), крововиливи по великому сальнику; закритий злам правої плечової кістки та правого стегна; множинні переломи кісток тазу; рвана рана лівої гомілки та множинні синці обох нижніх кінцівок, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Причиною смерті ОСОБА_10 є поєднана тупа травма тіла, що супроводжувалась численними зламами кісток скелету із забоями та розривами внутрішніх органів, що призвело до розвитку травматичного шоку.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало порушення водієм ОСОБА_4 вимог п.2.3 б), п.10.1, п.10.9 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, а саме:п.п. 2.3(б), 12.3, 18.1 Правил дорожнього руху України.
Так, в порушення вимог п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху, водій не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну.
В порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.
В порушення вимог п.10.9 Правил дорожнього руху України,під час руху транспортного засобу заднім ходом створив небезпеку іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України (в редакції Закону до 17.06.2020).
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дав суду показання, що дійсно він 08 лютого 2020 року, близько 13 години 45 хвилин, керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 53213», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом по проїзній частині дороги між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який знаходився позаду автомобіля на проїзній частині дороги, в результаті чого останній загинув.

Збитки відшкодував повністю. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати та не позбавляти права керування транспортними засобами.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим, його винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні ствердила показання обвинуваченого щодо обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди, збитки їй повністю відшкодовані, будь-яких претензій до ОСОБА_4 вона не має. Просить обвинуваченого не позбавляти волі та права керування транспортними засобами.

Представник особи-володільця майна ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримала подане клопотання про скасування арешту майна, зокрема, транспортного засобу марки «Камаз 53213», р.н. НОМЕР_1 , просила його задовольнити. Крім того просила обвинуваченого не позбавляти волі.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття, відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання суд не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у вчиненому визнав та щиро розкаявся, має постійне місце проживання, за місцем реєстрації характеризується позитивно, є особою молодого віку, одружений, на його утриманні знаходиться двоє малолітніх дітей, збитки потерпілій повністю відшкодував, остання просить обвинуваченого не позбавляти волі та права керування транспортними засобами, ним вчинено необережний злочин (в редакції Закону до 17.06.2020), тому, з врахуванням думки потерпілої, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства та призначає покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України.

Додаткове покарання, передбачене санкцією ст.286 ч.2 КК України, - позбавлення права керувати транспортними засобами судом не застосовується, оскільки керування транспортними засобами є єдиним джерелом його доходу, а тому позбавлення цього права поставить його та сім`ю у скрутне матеріальне становище, окрім того, не застосовувати додаткове покарання просить і сама потерпіла.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцеві.
Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт майна скасувати.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази: транспортний засіб марки «Камаз 53213», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання ЛСКАП «Луцькспецкомунтранс» залишити за належністю законному володільцеві.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн.16 коп. судових витрат по справі за проведення судової експертизи.

Арешт майна, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.02.2020 скасувати.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1