Справа № 173/1499/20
Номер провадження1-кп/173/230/2020
В И Р О К
іменем України

01 жовтня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000589 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пушкарівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньо освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 24.08.2020, приблизно о 00 год. 10 хв., більш точний час встановити не вдалося, проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 разом зі своїми товаришами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зустріли раніше незнайому їм жінку, якою виявилася ОСОБА_5 , яка мешкає за вищевказаною адресою, та яка чекала свого чоловіка біля паркану належного їй домоволодіння.

У цей же час, ОСОБА_7 попрохала ОСОБА_5 повідомити їм котра година та на що ОСОБА_5 з кишені своїх штанів дістала належний їй мобільний телефон «Meizu М5 с». В цей час ОСОБА_4 , побачивши мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 , визначив його об`єктом свого злочинного посягання. Після чого, ОСОБА_4 , відійшовши разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приблизно 30 м від домоволодіння потерпілої, направляючись по вулиці Бутенка у вище зазначеному населеному пункті, внаслідок раптово виниклого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону, належного ОСОБА_5 , вирішив повернутися до потерпілої та приблизно о 00:20 год. 24.08.2020, повідомивши своїм товаришам, що йому потрібно відлучитися, повернувся до ОСОБА_5 , яка знаходилася біля паркану вищезазначеного належного їй домоволодіння, де наблизився до неї впритул та попрохав останню викликати по належному їй мобільному телефону службу таксі.

Після чого потерпіла знову дістала з кишені належний їй мобільний телефон, а ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи відкрито проти волі власника, шляхом ривку із достатньою силою вихопив з правої руки ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон «Meizu М5 с», з двома SIМ-картами, а саме мобільного оператора Лайфсел та мобільного оператора Київстар, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , та таким чином незаконно, відкрито заволодівши ним побіг вздовж вулиці від потерпілої, залишивши місце скоєння злочину та спричинивши ОСОБА_5 згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 20 від 31 серпня 2020 року, матеріальну шкоду на загальну суму 1 100 гривень в цінах, діючих на момент вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 24 серпня 2020 року, проходячи повз домоволодіння АДРЕСА_3 разом зі своїми товаришами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , вони зустріли раніше незнайому їм жінку, яка стояла біля паркану вищевказаного домоволодіння. У цей же час, ОСОБА_7 попрохала потерпілу повідомити їм котра година та на що ОСОБА_5 з кишені своїх штанів дістала мобільний телефон. Після чого, відійшовши разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приблизно 30 м від домоволодіння потерпілої, направляючись по вулиці Бутенка у вище зазначеному населеному пункті, він вирішив повернутися до потерпілої та повідомивши своїм товаришам, що йому потрібно відлучитися, повернувся до ОСОБА_5 , яка знаходилася біля паркану вищезазначеного належного їй домоволодіння, де наблизився до неї впритул та попрохав її викликати по належному їй мобільному телефону службу таксі. Після чого потерпіла знову дістала з кишені належний їй мобільний телефон, а він силою вихопив з правої руки ОСОБА_5 належний їй мобільний телефон та побіг вздовж вулиці, залишивши місце скоєння злочину. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні суду пояснила, що дійсно, при вказаних обставинах, 24 серпня 2020 року вона стояла біля паркану свого домоволодіння по АДРЕСА_3 . У цей час до неї підійшов обвинувачений та попрохав викликати по належному їй мобільному телефону службу таксі. Після чого вона дістала з кишені належний їй мобільний телефон, а він силою вихопив вказаний телефон з її руки та побіг вздовж вулиці, залишивши місце скоєння злочину.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії нетяжких злочинів.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді громадських робіт, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила. Цивільний позов до суду не надала.

Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторони кримінального провадження клопотання про обрання запобіжного заходу відповідно до ст.331 КПК України не заявляли, а тому дане питання не обговорювалось.

Витрати на залучення експертів під час досудового розслідування відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон, чорного кольору, марки «Meizu», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю;
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1