Справа №274/2839/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в колегіальному складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000080 від 19.01.2018 р. стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичева Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , вдівець, на утриманні одна неповнолітня дитина син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого неофіційно, раніше не судимого,

про обвинувачення за ст.ст. 115 ч. 2 пп. 6, 12, 189 ч. 4 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Бердичева Житомирської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , одруженої, на утриманні одна неповнолітня дитина донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ФОП, раніше не судима,

про обвинувачення за ст.ст. 115 ч. 2 пп. 6, 12, 189 ч. 4 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

потерпілої ОСОБА_14 ,

представників потерпілої ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

обвинувачених ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

захисника ОСОБА_19 ,
ВСТАНОВИВ:

18.01.2018, приблизно з 18 години, ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , їх малолітній син ОСОБА_21 , ОСОБА_18 , ОСОБА_22 знаходилися за місцем проживання ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у квартирі АДРЕСА_3 .
Під час перебування у квартирі у ОСОБА_20 підвищився тиск і погіршився стан здоров`я, через що ОСОБА_17 о 18 год. 31 хв. викликав швидку медичну допомогу з КУ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» підстанції м. Бердичів (надалі ЦЕМД та МК), медичними працівниками бригади якої у період часу з 18 год. 38 хв. по 19 год. 12 хв. в зазначеній квартирі надано медичну допомогу ОСОБА_20 ..
Після залишення квартири медичними працівниками, в період часу з 19 год. 15 хв. до 20 год. 30 хв., під час конфлікту між ОСОБА_20 та ОСОБА_17 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у останнього виник умисел на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_20 , реалізуючи який, ОСОБА_17 завдав декілька ударів кулаками в обличчя ОСОБА_20 , після чого руками схопив за шию та став душити останню, таким чином вбив її.

В результаті своїх умисних злочинних дій ОСОБА_17 заподіяв потерпілій ОСОБА_20 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на шиї справа, крововиливу в м`які тканини в проекції гортані справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден на обличчі, внутрішній поверхні м`яких тканин голови в скронево-тімяній ділянці, які в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
Смерть ОСОБА_20 настала внаслідок механічної асфіксії від здавлення верхньої частини шиї.
Діями, які виразились у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_20 , ОСОБА_17 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 ч. 1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_17 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, та показав, що 18.01.2018 прийшов додому з роботи приблизно о 15 годині, вдома була дружина ОСОБА_20 , яка прала білизну, потім прийшла сестра ОСОБА_18 з його сином ОСОБА_9 . Він ходив до магазину, де придбав воду дружині, так як вона себе погано почувала. Коли повернувся, в квартирі був вже ОСОБА_23 , який міряв тиск дружині, остання після цього випила ліки. Потім попросила викликати швидку, що він і зробив. Після надання допомоги швидка поїхала, але лікарі сказали, що вважають, що дружина отруїлася, а тому треба відпоювати. Рушиць ходив до аптеки, купував таблетки, дружина їх вживала. У ОСОБА_24 була рвота, вона була у ванній, коли повернулася до кімнати, почала втрачати свідомість, він її підхопив та поклав на підлогу. Дружина почала хрипіти, він намагався засунувши пальці у рот дістати язик, але вона закусила пальці, він покликав ОСОБА_25 , яка принесла ложку, якою він почав діставати язика, ОСОБА_25 була поряд. Дружину не вбивав, любив її.

Винуватість ОСОБА_26 у вчиненні злочину, передбаченому ст. 115 ч. 1 КК України, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_14 показала, що її донька ОСОБА_20 була одружена з ОСОБА_17 , від шлюбу мали спільну дитину. Обвинувачений на протязі тривалого часу часто бив доньку, у зв`язку з чим вона періодично проживала окремо, але після примирення вони знову проживали разом. Зважаючи на це, вона мала намір забрати доньку за місцем свого проживання в м. Миколаїв, донька погодилася. Однак, оскільки хотіла переїхати у м. Миколаїв з дитиною та ОСОБА_27 , на прохання доньки вона знайшла останньому там роботу. Але перед від`їздом донька посварилася з чоловіком та до 22 січня 2018 року донька мала переїхати у м. Миколаїв з речами сама. Про смерть доньки дізналася по телефону від другої доньки - ОСОБА_28 та знайомої. Зі слів ОСОБА_29 їй відомо, що зателефонувала ОСОБА_30 та повідомила, що ОСОБА_31 померла. По приїзду ОСОБА_29 у квартиру за місцем проживання ОСОБА_32 бачила ОСОБА_33 лежачою на підлозі кімнати в піжамі. До цих подій ОСОБА_34 зустрічала новий 2018 рік з сестрою та дитиною, без чоловіка. В день загибелі вона спілкувалася з донькою ОСОБА_35 , яка повідомила, що має вести сина в поліклініку, а потім до ОСОБА_18 , яка була хрещеною дитини.

З картки виклику швидкої медичної допомоги № 24 від 18.01.2018 встановлено, що о 18 год. 31 хв. надійшов виклик від чоловіка за адресою: АДРЕСА_2 , щодо високого тиску у ОСОБА_20 , виїзд здійснювала бригада № 3 в складі лікаря ОСОБА_36 , фельдшера ОСОБА_37 , які прибули до хворої ОСОБА_20 о 18 год. 38 хв., попередній діагноз вегето-судинна дистонія по змішаному типу, надали першу необхідну допомогу, виклик закінчено о 19 год. 12 хв.. Відповідно записів, хвора скаржилася на головний біль, нудоту, слабкість, біль в ділянці серця колючого характеру, які виникли після вживання домашнього вина та енергетику, після чого їй різко стало погано. Лікарем зазначено, що з рота хворої на відстані чути запах алкоголю. Від госпіталізації ОСОБА_20 відмовилася, відмова підписана чоловіком - ОСОБА_38 ..

Свідок ОСОБА_36 - працівник швидкої, показала, що здійснила виїзд за викликом до ОСОБА_20 , дзвонив до швидкої чоловік останньої. По приїзду до квартири в кімнаті на ліжку на спині лежала жінка ОСОБА_20 , скаржилася на головний біль, нудоту, слабкість, біль в ділянці серця колючого характеру, на очах був макіяж, при огляді якої ушкоджень не було. Жінка пояснила, що вживала домашнє вино та енергетик, після чого їй різко стало погано. Жінці було надано медичну допомогу, після якої загальний стан покращився, від транспортування в лікарню вона відмовилася, про що попросила поставити чоловіка підпис в картці виклику, що він і зробив. Більше, крім чоловіка та жінки, нікого в квартирі не бачила. В картці виклику було зафіксовано пояснення хворої щодо причин виклику та яке лікування надавалось.

Даними у картці виклику швидкої медичної допомоги № 31 від того ж дня вбачається, що о 20 год. 36 хв. до ОСОБА_20 повторно була викликана ШМД, виїзд здійснювали лікар ОСОБА_39 , фельдшер ОСОБА_40 , виклик здійснено родичем, зазначено причину виклику «задихається». По прибуттю на місце о 20 год. 42 хв. лікарем встановлено, що ОСОБА_20 лежить на підлозі без ознак життя, попередній діагноз: біологічна смерть (т. 2 а.с. 139 ). Однак, в подальшому бригадою проведено реанімаційні заходи, а о 21 год. 45 хв. діагноз підтверджено та констатовано біологічну смерть ОСОБА_20 , про що лікарем здійснено повідомлення до правоохоронного органу на лінію «102».

Свідок ОСОБА_40 показав, що будучи фельдшером швидкої медичної допомоги 18.01.2018 ввечері виїжджав за адресою: АДРЕСА_2 , на виклик разом з лікарем ОСОБА_41 .. По приїзду до квартири їх ніхто не зустрів, в квартирі був хлопчик, який не плакав, показав на закриті двері кімнати, повідомив, що там мама. Коли зайшли до кімнати, яка освітлювалась настінним бра, на підлозі біля ліжка лежала жінка, яка не подавала ознак життя, дихання відсутнє. В кімнаті знаходились два чоловіки та ще одна жінка з ложкою в руці, один з чоловіків благав допомогти. Хвора була мокра, на обличчі мала розмазані туш та тіні, вдягнута в спортивні штани, футболку, кофту. Побачив також на її обличчі синці. Чому жінка мокра, не запитував, оскільки часто буває, що хворих обливають водою. Після наполягань присутніх родичів, зокрема чоловіка жінки, на протязі приблизно години лікар ОСОБА_39 провів реанімаційні заходи, під час яких з ротової порожнини з`явилась сукровиця. Оскільки присутні говорили, що намагалися ложкою витягти язика жінці, вважав, що сукровиця з`явилася із-за ложки. Було відомо, що до їх приїзду у квартирі була ще одна бригада швидкої з приводу тиску у жінки. При них хлопчик в кімнату не заходив, була лише якась особа похилого віку, яка висловлювала невдоволення їх діями, потім з`явилася сестра померлої, ще якісь люди. В подальшому правильність проведених на місці виклику заходів була підтверджена висновком спеціальної медичної комісії управління охорони здоров`я Житомирської ОДА.

Свідок ОСОБА_39 показав, що коли він, як лікар ШМД разом з ОСОБА_42 прибули за викликом та зайшли до квартири, то побачив хлопчика, який сидів на дивані. В іншому приміщенні кімнаті, на підлозі на килимі, який був мокрий, лежала хвора. Там також знаходились два чоловіки та жінка, які пояснили, що хвора задихалась і вони надавали допомогу. Оглянувши хвору, він повідомив, що жінка мертва, але присутні цьому не повірили, наполягали на наданні допомоги. Тоді він з фельдшером почали проводити реанімаційні заходи. Присутні повідомили, що перед ними приїздила швидка з приводу підвищеного тиску у хворої, а після від`їзду швидкої через деякий час у неї знову почала боліти голова, була блювота, жінка падала у ванній, потім втратила свідомість, а вони намагались привести її до свідомості та, так як язик у хворої западав, намагались його дістати. У хворої при огляді виявив численні крововиливи на склерах обох очей, що вказувало на настання смерті від асфіксії, у ротовій порожнині пошкоджень не виявив. За станом зіниць, які були розширені, визначив, що смерть жінки настала більше, ніж за десять хвилин до їх приїзду.

З протоколу огляду місця події від 18.01.2018 проведеного з 22 год. 45 хв. до 23 год. 50 хв. при огляді приміщення квартири АДРЕСА_3 , встановлено, що вона складається з коридору, в якому ліворуч розташовано вхід до ванної кімнати, в кінці коридору знаходиться кімната, вхід якої здійснюється через арку, в якій в лівому дальньому куті розташований вхід до приміщення кухні. Крім цього, при вході в квартиру в коридорі праворуч від вхідних дверей розташовано вхід до іншої кімнати, де на відстані 1 метра від дверей на підлозі виявлено тіло ОСОБА_20 . В цій же кімнаті по правій стороні від входу знаходиться шафа, два ліжка та тумбочка між ними, з лівої сторони від входу, навпроти шафи - вхід до іншої кімнати, за яким стоїть дитячий стіл та тумба. Під час огляду трупа виявлено: на верхній повіці лівого ока синюшній крововилив розмірами 3х2 см; на сполучній оболонці правого ока - два червоних крововиливи відповідно 0,3х0,2 см та 0,3х0,3 см; на верхній повіці лівого ока - два синюшних крововиливи розмірами 0,4х0,2 см та 0,5х0,6 см; на сполучній оболонці лівого ока - три червоних крововиливи розміром до 0,2х0,3 см. З правої сторони рота виявлено потоки червоної рідини, схожої на кров. Слизова губ, підборіддя та щік вкрита темно-бурими накладаннями, схожими на кров. В ротовій порожнині визначається темно-бура речовина, схожа на кров, При попередньому зовнішньому огляді будь-яких інших тілесних ушкоджень чи особливостей не виявлено. При огляді також виявлені пластикова трубка біля входу в кімнату в правій частині, біля шафи рушник та покривало, на яких виявлено плями бурого кольору. Порушень порядку в кімнатах, зокрема і в тій, де виявлено труп ОСОБА_20 , не встановлено (т. 1 а.с. 179).

Як вбачається з фотознімків фототаблиці до протоколу огляду місця події, у кімнаті, де виявлено труп, кімната має штучне освітлення, яке здійснюється за допомогою бра, що розташоване на правій стіні кімнати, аналогічне освітлення мало місце і в кухні. На одному з ліжок кімнати на покривалі розташований апарат для вимірювання тиску, на стільці, при вході до іншої кімнати, знаходиться дитячий ранець з підручниками, в кухні на плиті розташована миска, в якій лежать речі з тканини (т. 1 а.с. 184).

Обвинувачена ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що померла ОСОБА_20 була дружиною її рідного брата ОСОБА_17 , з якою мала нормальні взаємовідносини та вона є хрещеною спільного від шлюбу сина останніх - ОСОБА_9 . 18.01.2018 приблизно о 12 годині вона з ОСОБА_43 домовились, що вона забере ОСОБА_9 , та піде з ним та своєю дочкою до поліклініки на щеплення, а ОСОБА_34 мала намір в цей час піти до перукарні. Після поліклініки вона поїхала на автомобілі, який взяла у Рушиця, з дітьми до себе додому, де залишила доньку, а з племінником ОСОБА_9 поїхала до квартири ОСОБА_44 , де на той час разом проживали ОСОБА_34 та ОСОБА_45 з сином. Коли привела дитину, в квартирі знаходились брат з дружиною. На прохання ОСОБА_46 погодилася допомогти виварити рушники, відправила брата в магазин придбати відповідні засоби для прання. Юлія сказала, що погано себе почуває, пішла в кімнату, де лягла на ліжко. В цей час до квартири прийшов ОСОБА_23 , а потім повернувся ОСОБА_45 , який у подальшому по мобільному телефону викликав швидку допомогу. По приїзду швидкої до лікарів не виходила, була з ОСОБА_23 та дитиною на кухні. Через деякий час, після того, як лікарі поїхали, ОСОБА_46 стало погано, вона блювала, ходила перевдягатися та приводити себе в порядок до ванної кімнати, де впала обличчям донизу, у зв`язку з чим вона облила її водою, ОСОБА_34 пішла з ванної до кімнати. У подальшому побачила, що остання в кімнаті спілкується із ОСОБА_47 , під час чого почала падати. Святослав підтримав її, закричав, що в ОСОБА_46 западає язик і вона закатує очі, поклав її на підлогу на килим. Вона побігла на кухню за ложкою, а коли повернулась в кімнату, то побачила, що ОСОБА_45 сидить біля ОСОБА_46 з правої сторони та тримає ОСОБА_33 за нижню щелепу. Тоді вона почала рукою тримати верхню щелепу, а ОСОБА_45 засунув ложку до рота ОСОБА_46 і намагався підтримувати язика, ОСОБА_45 між щелепами вставляв пальці, ОСОБА_48 в цей час почав викликати швидку. Після цього вдруге приїхала швидка допомога, лікарі реанімували ОСОБА_33 . Особисто не бачила, щоб у ОСОБА_46 западав язик.
Свідок ОСОБА_49 у судовому засіданні показав, що йому було відомо про те, що ОСОБА_31 мала їхати в м. Миколаїв разом з дитиною та чоловіком ОСОБА_38 .. За час спільного проживання вона з чоловіком ОСОБА_47 сварилися, іноді проживали окремо. 18.01.2018 удень він передав свій автомобіль ОСОБА_50 , яка разом з донькою та племінником їздили в поліклініку на щеплення. Приблизно о 18 годині прийшов до квартири ОСОБА_44 , де його зустріла ОСОБА_34 , провела на кухню, а сама пішла відпочивати в кімнату, бо почувалась погано, говорила що у неї високий тиск, ОСОБА_51 не було, він прийшов після нього, приніс якісь засоби для виварювання. В послідуючому заходив до кімнати, де в ліжку лежала ОСОБА_34 та міряв їй тиск, який був підвищений. В подальшому з ОСОБА_52 та ОСОБА_9 знаходився на кухні. Через деякий час в кухню зайшов ОСОБА_45 , сказав, що ОСОБА_46 погано, та з мобільного телефону ОСОБА_18 викликав швидку. Хто відкривав двері працівникам швидкої не знає, так як з дитиною залишався в приміщенні кухні. В кухню зайшов ОСОБА_53 повідомив, що ОСОБА_34 відмовилася від госпіталізації, їй щось вкололи. На прохання ОСОБА_54 пішов до аптеки за ліками, придбав сорбекс та вугілля. Коли зайшов в квартиру, побачив, що в кімнаті на ліжку сидить ОСОБА_34 , біля неї знаходяться ОСОБА_45 та ОСОБА_55 , які тримали пластикову миску, бо у ОСОБА_46 була рвота. Він віддав ліки і пішов на кухню до ОСОБА_9 , де разом з дитиною був весь час. Що відбувалося у інших приміщеннях квартири, не бачив. Через деякий час, зі слів ОСОБА_54 , яка звала ОСОБА_56 зрозумів, що ОСОБА_34 втратила свідомість. Коли зайшов до кімнати, то побачив, що ОСОБА_34 лежить на підлозі, ОСОБА_55 знаходиться поруч позаду голови ОСОБА_46 , тримає останню за верхню щелепу, яку намагалась відкрити, а рука ОСОБА_56 була в роті ОСОБА_46 . Він вийшов з кімнати та почав по телефону викликати швидку з іншої кімнати, а коли повернувся, то побачив, що у ОСОБА_51 рука у крові, а ОСОБА_55 обливає ОСОБА_33 водою. Він поміряв ОСОБА_46 пульс на руці, який був слабкий, почав робити непрямий масаж серця. По приїзду швидкої повідомив про обставини, один з медиків побіг за обладнанням, а другий почав оглядати ОСОБА_33 . Потім лікар говорив йому, що у ОСОБА_46 мабуть був крововилив. Про те, що ОСОБА_32 падала у ванній, йому відомо зі слів ОСОБА_54 , з кухні вхід до ванної, де він знаходився, не видно. У подальшому, на прохання ОСОБА_54 , завів ОСОБА_9 до батьків останньої, на запитання дитини, сказав, що мама захворіла, по дорозі зустрів сестру ОСОБА_57 .

Свідок ОСОБА_58 показала, що її сестра ОСОБА_20 проживала у квартирі неподалік, вони спілкувалися кожного дня, новий 2018 рік зустрічали разом, чоловік сестри ОСОБА_59 часто ображав дружину, бив. Десь за чотири дні до події сестра скаржилася, що чоловік її б`є., однак по приїзду до квартири ОСОБА_46 його там не було. На пропозиції припинити стосунки з чоловіком, ОСОБА_34 відмовлялася, посилалась на те, що не хоче, щоб син ріс без батька. В день смерті, приблизно о 14 год. 30 хв. сестра по телефону повідомила, що йде додому. Приблизно о 19 годині на її телефонні дзвінки сестра не відповідала. О 21 год. 50 хв. подзвонила ОСОБА_55 та повідомила, що сестра померла. Коли вона йшла до квартири сестри, то в під`їзді зустріла ОСОБА_23 з сином сестри ОСОБА_9 , а в квартирі побачила сестру, яка лежала в кімнаті на підлозі, була одягнена в піжаму, волосся мокре, на обличчі мала два садна, пошкодження губ та два синці на шиї. В кімнаті був безлад, ліжка не застелені, на столі стояла пляшка боржомі та якісь пігулки, біля сестри була ложка в крові, миска з кров`ю, ще бачила на кухні миску з рушниками, які виварювались. Працівники швидкої нічого не говорили, потім приїхали поліцейські.

Свідок ОСОБА_60 показав, що ОСОБА_32 є рідною сестрою його дружини ОСОБА_28 , проживала з дитиною в одному з сусідніх будинків. 18.01.2018, приблизно о 22 годині, зателефонувала дружина, на той час він був в гостях у похресника, повідомила, що померла ОСОБА_34 . Прийшовши до її квартири, побачив в одній з кімнат на підлозі Юлію, а біля неї на колінах дружину, в іншій кімнаті було два лікаря швидкої та ОСОБА_61 , яка була в розпачі та нічого не говорила. В кімнаті, де була ОСОБА_34 , ліжко було розстелене, іграшки розкидані, в інші кімнати не заходив. Йому відомо зі слів ОСОБА_46 та дружини, що у ОСОБА_46 були гроші від діда, але суми не знає, ОСОБА_34 не працювала, але грошей не потребувала. Відомо, що ОСОБА_53 був у Польщі, але на 1 вересня 2017 знаходився в м. Бердичеві, син йшов у перший клас. Зі слів ОСОБА_46 знає, що за 3-4 дні до її смерті, ОСОБА_53 прийшов, вдарив її за щось штанами в обличчя. Особисто з ОСОБА_62 не спілкувався після конфлікту в 2014-2015 році в кафе, коли той був у нетверезому стані та поводив себе агресивно.

Свідок ОСОБА_63 пояснив, що 18.01.2018, біля 22 години йому зателефонувала бувша дружина ОСОБА_28 , попросила забрати дитину, повідомила, що померла її сестра ОСОБА_34 . Він разом з братом поїхав до ОСОБА_28 , а потім до квартири, де проживала ОСОБА_64 . У великій кімнаті квартири були працівники швидкої, ОСОБА_55 . ОСОБА_32 була в іншій кімнаті, лежала на вологому килимі в піжамі, справа стояла миска, лежало простирадло. Під час його сумісного проживання з ОСОБА_28 з 2011 по 2014 рік знав про конфлікти між подружжям ОСОБА_44 . Один раз бачив в приміщенні кафе конфлікт між подружжям, під час якого ОСОБА_45 душив ОСОБА_33 за шию. Знає, що ОСОБА_32 та ОСОБА_30 спілкувалися, ОСОБА_34 приходила до останньої робити манікюр. Чому ОСОБА_32 не зверталася до поліції з приводу поведінки чоловіка не знає, про це у неї не запитував.

Свідок ОСОБА_65 , матір обвинувачених, показала, що після одруження син з дружиною ОСОБА_20 проживали в їх квартирі, потім в межах року до смерті невістка знімала квартиру на вул. Котляревського в м. Бердичеві. Між сином та невісткою були конфлікти, але вона з чоловіком у їх відносини не втручались. В квітні 2017 року матір невістки виїхала на постійне місце проживання в м. Миколаїв, невістка з онуком поїхали в Росію до дідуся, а син на заробітки в Польщу. Повернувся в кінці серпня 2017 року, бо онук йшов в перший клас, проживали всі разом на квартирі по АДРЕСА_4 . Що було між ними їй невідомо, але на Різдво невістка була у них, святкували разом, 13 січня 2018 також вони були у них на вечері. На новий 2018 рік матір ОСОБА_66 повідомила, що знайшла також роботу для ОСОБА_56 в м. Миколаєві. Усі знали, що невістка мала переїжджати в м. Миколаїв. 18.01.2018 ОСОБА_67 зі своєю донькою та племінником ОСОБА_68 були в поліклініці, приблизно о 17 годині донька повезла онука до нього додому. Ввечері зателефонувала ОСОБА_69 , яка повідомила, що померла ОСОБА_34 . Вона з чоловіком зібралася їхати на місце події, але в цей час ОСОБА_23 привіз онука ОСОБА_9 , тому чоловік залишився з ним, а вона поїхала на квартиру до невістки. Там були два лікаря з швидкої, працівники поліції, ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_28 , донька. Сина в квартирі не було. Лікарі сказали, що у невістки крововилив. Коли повернулася додому, сина не було, потім його привела донька. Про події у них не запитувала, онук також нічого не розповідав.

Свідок ОСОБА_72 показала, що проживає в під`їзді будинку по АДРЕСА_4 , поверхом вище квартири, у якій мешкала ОСОБА_32 з сім`єю, 18.01.2018, приблизно о 20 годині, йшла додому. У під`їзді чула якийсь шум на 4 поверсі, розмову. Коли була вдома у квартирі, через хвилин 15 прийшла подруга ОСОБА_73 . Під час спілкування, вони вийшли на балкон палити, де почула, як на балконі під ними сусід ОСОБА_53 молився, щоб вона ожила, він не буде більше її ображати. Потім сусідка з другого під`їзду ОСОБА_74 повідомила, що виносять труп, що вбив дружину. Вона через вікно побачила автомобіль, який забирав тіло. Раніше неодноразово чула з квартири АДРЕСА_5 сварки, було чути як сварився чоловік. Юлія лише один раз ще до подій 18.01.2018 приходила до неї за паролем до інтернету, але ніколи не розповідала про своє життя, не скаржилася.

Свідок ОСОБА_75 повідомила, що приїхала в гості до ОСОБА_76 , піднімаючись на 5 поверх до квартири останньої, почула в під`їзді музику. На її запитання подруга повідомила, що може хтось щось святкує. Коли знаходилася на балкон з Полубінською, почула голос чоловіка знизу, який на балконі молився та просив, щоб вона повернулася до життя, що він більше її пальцем на зачепить.

Свідок ОСОБА_77 показала, що проживає у сусідньому під`їзді будинку АДРЕСА_4 . 18.01.2018 була вдома, готувала вечерю, а потім близько 19 год. 30 хв. пішла у спальню відпочивати, однак заважав шум з сусідньої квартири, розмови на підвищених тонах, якесь гупання, щось впало, ніби меблі, наступного дня дізналась від працівників поліції про смерть людини. Хотіла постукати в стіну, але так як не чула криків про допомогу, то вирішила на стукати. Про те, що в квартирі хтось проживає, не знала. Раніше там теж були чути голоси, жили різні люди.

Свідок ОСОБА_78 показала, що знайома з обвинуваченими, з ОСОБА_32 особисто знайома не була, про її стосунки з чоловіком не знає нічого. Проживає в будинку АДРЕСА_4 , в сусідньому під`їзді. 18.01.2018, приблизно о 19 годині, виходила з квартири і бачила біля сусіднього під`їзду швидку. Коли повернулася приблизно о 23 годині, бачила дві патрульні машини. Світло було лише в квартирах ОСОБА_76 та ОСОБА_44 . Зателефонувала ОСОБА_79 , та нічого не знала. Хазяйка квартири, у якій проживала ОСОБА_80 , теж нічого не знала. Бачила влітку ОСОБА_32 в окулярах, тілесних ушкоджень на ній не бачила. З вікна своєї квартири двічі бачила обвинуваченого у дворі з дитиною влітку і восени 2017.

З показань свідка ОСОБА_81 вбачається, що в 2014-2015 роках проживала в одному будинку з сім`єю ОСОБА_82 та ОСОБА_56 по АДРЕСА_6 , де іноді у ОСОБА_46 бачила синці на обличчі, коли вона виходила з дитиною на подвір`я.

Свідок ОСОБА_83 показала, що сім`я ОСОБА_44 проживала з нею в одному будинку в 2015-2016 роках, іноді чула з їх квартири сварки. Про смерть ОСОБА_32 дізналась з Інтернету.

Свідок ОСОБА_84 показав, що знав ОСОБА_51 як зятя, чоловіка ОСОБА_32 , які проживали у батьків ОСОБА_85 . Потім між подружжям стався конфлікт, після чого він з дружиною ОСОБА_86 перевезли ОСОБА_33 на іншу квартиру, але потім вона примирилася з чоловіком і вони знову стали проживати разом. З 2014 року почав їздити на заробітки в Росію, а з 2017 року вже проживав окремо. Бачив ОСОБА_32 лише декілька раз, іноді спілкувався по телефону. Десь за дня три до смерті ОСОБА_34 говорила, що їде жити в м. Миколаїв. Відомо, що ОСОБА_34 їздила на місяць в Росію до діда, а Святослав в Польщу.

З показань свідка ОСОБА_87 встановлено, що перед новим 2016 роком ОСОБА_32 попросилась до неї на квартиру, говорила, що проживає у квартирі батьків чоловіка, з неї знущаються родичі чоловіка, а чоловік б`є. Поселилася в квартиру АДРЕСА_3 в кінці січня 2016 року, платила комунальні послуги в межах 1700-2000 грн. 18.01.2018 телефонувала їй щодо свого від`їзду до м. Миколаєва, це було в обідній час. Щодо чоловіка нічого не розповідала, уникала розмов. Один раз бачила, що батько водив дитину на гурток з єдиноборств, говорив, що син повинен бути чоловіком.

Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_21 надати показання щодо обставин події, які мали місце 18.01.2018 у квартирі АДРЕСА_3 , не зміг.

Даними у висновку експерта № 11 від 13.03.2018 підтверджується те, що дослідження трупа ОСОБА_20 проводилось 19.01.2018 з 9 до 11 години. При дослідженні виявлено:

-на правій верхній повіці синюшно-фіолетовий крововилив 4х2 см з переходом на скроневу ділянку, на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій скронево-тім`яній ділянці темно-червоний крововилив розмірами 10х8 см

-на верхній повіці лівого ока синюшно-фіолетовий крововилив 2х0,3 см,

-в проекції середньої частини гілки нижньої щелепи справа в верхній третині шиї синюшно-фіолетовий округлий крововилив діаметром 1,5 см,

-на слизовій губі на фоні червоно-фіолетового крововиливу розмірами 7х1 см множинні паралельні лінійні садна довжиною до 0,5 см,

-в ділянці кута справа косо-горизонтальні паралельні подряпини в кількості 3 довжиною до 2 см та дві подряпини довжиною 1,5 см,

-на грудній клітці по середній лінії ділянка невірно-овальної форми червоного кольору розмірами 12х8 см, на її фоні червоне садно невірно-овальної форми 2х0,5 см,

-по тильній поверхні лівої кисті фіолетовий крововилив невірно-овальної форми розмірами 6х2,5 см,

-в верхній третині правої гомілки фіолетовий округлий крововилив діаметром 0,6 см,

-під`язикова кістка з патологічною рухливістю,

-визначається темно-червоний крововилив в м`які тканини в ділянці гортані справа розмірами 3,5х4 см.

Експерт ОСОБА_88 у висновку зазначає, що при медико-криміналістичному дослідженні під`язикової кістки та хрящів гортані будь-яких ушкоджень не виявлено.

Смерть ОСОБА_20 настала від механічної асфіксії, внаслідок здавлення органів шиї руками при задушенні, що підтверджується наявністю крововиливу на шиї справа, крововиливу в м`які тканини гортані справа, які спричинені від дії тупого твердого предмету внаслідок стиснення органів шиї, не виключено руками, та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя.

Тілесні ушкодження у вигляді крововиливів та саден на обличчі, крововиливів на кінцівка, внутрішній поверхні м`яких тканин голови в правій скронево-тім`яній ділянці є легкими тілесними ушкодженнями, спричинені від дії тупих твердих предметів (руками, ногами, тощо), в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться. Окрім того експерт вважає, що місць прикладання було не менше п`яти з достатньою силою для їх спричинення, визначити їх послідовність неможливо. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитись за обставин та в час вказаних у постанові про призначення експерти, в якій зазначено, що ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_20 та двома руками схопив за горло та почав душити, таким чином вбивши її (т. 2 а.с. 90-91).

Відповідно до висновку судово-медичної експертної комісії № 56 від 23.05.2018 (т. 2 а.с. 99) причиною смерті ОСОБА_20 явилась механічна асфіксія, яка могла розвинутися, в тому числі від здавлення верхньої частини шиї на що вказують виявлені тілесні ушкодження, які могли утворитися у проміжок часу з 20 год. 42 хв. по 22 год. 53 хв. 18.01.2018.

За висновком повторної комісійної судово-медичної експертизи № 247/19 від11.11.2019 причиною смерті ОСОБА_20 явилась механічна асфіксія від стиснення органів шиї, найбільш ймовірно руками, яка знаходиться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Всі інші тілесні ушкодження, виявлені при судово-медичній експертизі № 11 від 13.03.2018, мають ознаками легких тілесних ушкоджень та не знаходяться у причинному зв`язку з настанням смерті.

Допитані в судовому засіданні експерти ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 підтвердили висновки проведених ними експертиз.

Згідно висновку експерта № 37 від 19.01.2018 при огляді ОСОБА_17 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді саден на тильній поверхні 2-3 пальців на правій та лівій кисті, подряпини на тильній та долонній поверхні лівої кисті, тобто були виявлені легкі тілесні ушкодження, які спричинені від дії тупих твердих предметів з гранню. Зі слів під експертного він намагався витягнути язик ОСОБА_20 , а вона його вкусила, коли рука була в її роті. Отримання тілесних ушкоджень за вказаних ОСОБА_17 обставин не виключається (т. 2 а.с. 181). 21.05.2018 тим же експертом у висновку № 220 встановлено, що тілесні ушкодження у вигляді саден на тильній поверхні 2-3 пальців на правій та лівій кисті ОСОБА_17 могли утворитися при контакті з тупим твердим предметом, не виключно і при нанесенні ударів кулаками потерпілій ОСОБА_20 по обличчю, руках, ногах. Тілесні ушкодження у вигляді подряпин на тильній та долонній поверхні лівої кисті могли утворитися при контакті з тупим твердим предметом з гранню, не виключено зубами (т. 2 а.с. 183).

У вихідних даних для проведення даних експертиз при цьому зазначено, що під час сварки між ОСОБА_20 та ОСОБА_17 у останнього виник умисел на умисне вбивство дружини, він підійшов до останньої та двома руками схопив за горло і почав її душити, іншої інформації в постанові про призначення судово-медичної експертизи не зазначено (т. 2 а.с. 182, 196).

Висновок експерта № 327 від 23.03.2018 (т. 1 а.с. 241) у вирізках з марлевих тампонів зі змивом з лівої та правої рук ОСОБА_17 , вилучених 19.01.2018, слідів крові не виявлено. За висновком експерта № 19/10-3/116-СЕ/18 від 27.04.2018 (т. 2 а.с. 24) у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_17 виявлені клітини з ядрами без домішку крові; генетичні ознаки клітин, виявлених у піднігтьовому вмісті лівої та правої руки ОСОБА_17 є змішаними, збігаються між собою та містять генетичні ознаки зразка крові ОСОБА_20 та ОСОБА_17 ..

Суд виключає як докази документи, надані стороною обвинувачення на підтвердження винуватості обвинувачених, з підстав їх неналежності та допустимості, а саме: два протоколи огляду місця події від 19.01.2018, висновки експертів, протокол допиту малолітнього свідка, здійснений в порядку ст. 225 КПК України, протокол слідчого експерименту, результати по НСРД з огляду на наступне.

Згідно глави 4 § 1 (ст.ст. 84-86) КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких ….. суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Надані стороною обвинувачення як докази документи два протоколи огляду місця події від 19.01.2018 року (квартири АДРЕСА_7 ) в період з 10.00 до 11.10 складені слідчим СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_93 та в період з 13.20 до 15.50 складений слідчим СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_94 є недопустимими доказами, які не можуть бути використані при прийнятті процесуальних рішень, оскільки отримані не у порядку, встановленому КПК України.

П. 17) ч. 1 ст. 3 КПК України зазначає, що слідчий, це службова особа органу Національної поліції, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до витягу з ЄРДР досудове розслідування розпочато 19.01.2018 о 12 годині (т. 1 а.с. 155). Згідно постанови заступника начальника СУ ГУНП в Житомирській області від 19.01.2018 (т. 1 а.с. 158) було визначено склад слідчої групи. Ні слідчий ОСОБА_95 , ні слідчий ОСОБА_94 до її складу не входили, тобто не є особами уповноваженими на здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За таких обставин, оскільки два протоколи огляду місця події від 19.01.2018 року є недопустимими доказами, а отримані в подальшому на підставі цих документів докази під час проведення експертиз є похідними від них, вони не можуть бути визнані допустимими доказами, а тому підлягають виключенню, а саме: висновок експерта № 308 від 30.03.2018 (т. 1 а.с. 249) відповідно до якого у вирізках з джинсових штанів ОСОБА_17 , вилучених 19.01.2018, виявлено кров людини, походження крові можливе і від ОСОБА_20 , від ОСОБА_17 та від іншої особи, організму якої властивий виявлений антиген Н; висновок експерта № 309 від 30.03.2018 (т. 1 а.с. 244) відповідно до якого у вирізках з кофти, спортивних штанів ОСОБА_20 , вилучених 19.01.2018, виявлено кров людини, проте групову належність крові не встановлено через не виявлення групових антигенів, походження крові можливе і від ОСОБА_20 , від ОСОБА_17 , від іншої особи, організму якої властивий виявлений антиген Н, висновок експерта № 310 від 30.03.2018 (т. 2 а.с. 3) відповідно до якого у вирізках з марлевого тампону (змив з металевої миски в кімнаті), фрагментів простирадла, рушника, килиму, ложки, вилучених 19.01.2018 з приміщення квартири, виявлено кров людини, проте групову належність крові не встановлено через не виявлення групових антигенів, походження крові можливе і від ОСОБА_20 , від ОСОБА_17 , від іншої особи, організму якої властивий виявлений антиген Н.

Надані стороною обвинувачення, як доказ документи - протоколи слідчого експерименту від 19.01.2018 з участю ОСОБА_18 (т. 4 а.с. 28, 31) не можуть бути визнані доказами, оскільки отримані з показань свідка, який надалі був визнаний обвинуваченим у даному провадженні, тобто є недопустимим доказом відповідно до вимог ст. 87 ч. 3 п. 1) КПК України.

Незважаючи на відсутність інформації, яка могла б сприяти у встановленні обставин подій, стороною обвинувачення надані суду протокол про результат проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 09.04.2018 (т. 2 а.с. 166) щодо спілкування обвинуваченої ОСОБА_18 та її захисника ОСОБА_19 , що є порушенням статті 23 п. 9) Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо конфіденційності будь-якої «кореспонденції» між адвокатом та клієнтом, у зв`язку з чим є неналежним, недопустимим доказом.

Стороною обвинувачення надано суду протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_21 в порядку ст. 225 КПК України на підтвердження причетності обвинувачених до вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з протоколу допит свідка проведено з порушенням вимог ст.ст. 226, 44, 227 КПК України.
Так, під час допиту малолітнього свідка не було залучено законного представника, яким може бути лише близький родич (ст. 3 ч. 1 п. 1) КПК України), присутня при допиті ОСОБА_58 не є близьким родичем, окрім того вона є свідком,була допитана та висловлювала певні претензії до обвинуваченого, його родичів, проявляючи негативне ставлення до обвинуваченого. Не була залучена ухвалою суду інша особа, яка могла бути законним представником на час допиту свідка. Під час судового засідання свідку ОСОБА_21 не роз`яснювалося право на відмову від давання показань відповідно до ст. 63 Конституції України, оскільки обвинувачений ОСОБА_17 є його батьком, не роз`яснювалося необхідність говорити правду. В порушення вимог ст. 227 КПК України присутнім при допиті педагогу та особі в якості законного представника не роз`яснювалися їх право ставити уточнюючі запитання свідку. Допит свідка був проведений безпосередньо слідчим суддею, яким 19.01.2018 розглядалось клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_17 запобіжного заходу, тобто слідчому судді було відомо про обставини подій. Крім того, допит проведений з порушенням вимог ст. 352 КПК України, тобто з не дотриманням правил проведення допиту свідка під час судового розгляду, зокрема частини шостої цієї статті, оскільки слідчим суддею під час прямого допиту ставилися навідні запитання у формулюванні яких містилася відповідь, частина відповіді та підказки до неї. Крім цього, не дотримано черговості допиту свідка сторонами, сторонам можливість ставити запитання свідку не надавалася. Окрім того допит малолітнього свідка продовжувався без перерви 2 години 28 хвилин (з 9 години 20 хвилин по 11 годину 48 хвилин), що є порушенням вимог ч. 2 ст. 226 КПК України.
Оскільки під час допиту були істотно порушені права і свободи свідка, сторін кримінального провадження, цей доказ, а саме протокол допиту свідка ОСОБА_96 , суд визнає недопустимим відповідно до ч.1, п.п.3,4 ч. 2 ст. 87 КПК України та з цих підстав доказ відкидає.
Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_17 спричинення ним інших легких тілесних ушкоджень, а саме: на грудній клітці по середній лінії ділянка невірно-овальної форми червоного кольору, на її фоні червоне садно невірно-овальної форми, оскільки як встановлено судом дане тілесне ушкодження утворилося внаслідок проведення реанімаційних заходів, що підтверджується висновком експерта № 56; по тильній поверхні лівої кисті фіолетовий крововилив невірно-овальної форми, оскільки встановити механізм його утворення та обставин, при яких він виник, відповідно до висновку експерта № 56 встановити неможливо; в верхній третині правої гомілки фіолетовий округлий крововилив, оскільки доказів на його спричинення внаслідок умисних дій ОСОБА_17 суду не надано та під час судового розгляду не встановлено.

Судом встановлено, що ОСОБА_17 є особою схильною до застосування насильства до дружини, що підтверджено показаннями допитаних потерпілої та свідків, висновками судово-медичних експертиз щодо виявлених легких тілесних ушкоджень в області обличчя (синці в області очей). Смерть ОСОБА_20 настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї, що підтверджується виявленими у ОСОБА_20 тілесними ушкодженнями в області шиї, наявністю у ОСОБА_17 тілесних ушкоджень на тильній поверхні рук.

Окрім того, свідки ОСОБА_97 та ОСОБА_98 в період часу з 20 год. до 21 год., зазначили про наявність певного конфлікту в квартирі, де проживали ОСОБА_44 , а саме розмову на підвищених тонах, гупання. А також показаннях свідків ОСОБА_76 і ОСОБА_73 про молитви ОСОБА_17 , які він промовляв на балконі, при цьому даючи обіцянку, що «ніколи не буде ображати та більше її пальцем не зачепить».

Зазначені докази спростовують доводи обвинуваченого ОСОБА_17 щодо непричетності до вбивства ОСОБА_20 , оскільки прикладання значної сили в області шиї, яка є життєво важливим органом, свідчить про спрямованість у нього прямого умислу на позбавлення життя особи.

За таких обставин, враховуючи обстановку та спосіб вчинення кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що асфіктичний стан не міг виникнути як внаслідок введення стороннього тіла (ложка, руки) в ротову порожнину з подразненням кореня язика, гортані, що могло визвати рефлексогенний спазм, так і від кровотечі з верхніх дихальних шляхів і ротової порожнини, а виник саме від здавлення верхньої частини шиї, які зазначені у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 56, як ймовірні причини настання смерті ОСОБА_20 , у зв`язку з цим, суд виключає їх, як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Крім цього, виходячи з того, що згідно вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, враховуючи те, що за висновком експерта № 247/19 механічна асфіксія настала від стиснення органів шиї органом досудового розслідування не інкримінується закриття отворів рота і носа як однієї з причин настання смерті, вказаної як такої у висновку експерта № 56, що спростовується висновком експерта № 247/19, згідно якої, суд вважає, що така причина смерті не може бути покладена в основу прийняття рішення.

Згідно вимог ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Оскільки за висновком експерта № 247/19 смерть ОСОБА_20 настала внаслідок механічної асфіксії від стиснення органів шиї, враховуючи, що органом досудового розслідування не інкримінується ОСОБА_17 вчинення умисного вбивства шляхом закриття отворів рота і носа як однієї з причин настання смерті, вказаної у висновку експерта № 56, виходячи з вимог ст. 337 КПК України, суд вважає, що така обставина як закриття отворів рота і носа не знайшла свого підтвердження, а тому не може бути покладена в основу для прийняття рішення про вчинення вбивства таким способом.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_17 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_20 , тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_17 та ОСОБА_18 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за наступних обставин.

18.01.2018 близько 18.20 год. ОСОБА_17 , разом із ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_20 , малолітнім ОСОБА_21 знаходилися за місцем проживання ОСОБА_20 та ОСОБА_21 у квартирі АДРЕСА_3 .
В цей час та місці у ОСОБА_17 та ОСОБА_18 виник злочинний умисел, направлений на вимагання чужого майна, а саме: грошей, належних ОСОБА_20 , які вона отримала для переїзду на постійне місце проживання з малолітнім сином ОСОБА_21 у м. Миколаїв. Реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_17 виказав вимогу до ОСОБА_20 передати йому грошові кошти, внаслідок чого розпочався конфлікт. В ході конфлікту ОСОБА_18 пройшла до кімнати та, підійшовши до комоду, відкрила шухляду комоду, в якій зберігалися гроші. Але дії ОСОБА_18 були викриті потерпілою ОСОБА_20 , яка зайшла до приміщення кімнати, де знаходилась ОСОБА_18 та малолітній ОСОБА_21 . ОСОБА_18 , усвідомлюючи що викрита потерпілою, розпочала сварку, щоб уникнути відповідальності за скоєне. В ході даної сварки у ОСОБА_20 підвищився тиск і погіршився стан здоров`я, через що ОСОБА_17 викликав швидку медичну допомогу. О 18 год. 38 хв. медичними працівниками бригади КУ «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» підстанції м. Бердичів (надалі ЦЕМД та МК) надано медичну допомогу потерпілій ОСОБА_20 .
Після уїзду медичних працівників, близько 20.00 год., ОСОБА_17 та ОСОБА_18 знову почали вимагати у ОСОБА_20 гроші, що супроводжувалося нанесенням тілесних ушкоджень останній. Так, в ході вимагання грошей, ОСОБА_18 та ОСОБА_17 почали наносити численні удари кулаками обох рук по різним частинам тіла, обличчю ОСОБА_20 . Після чого, реалізуючи спільний чинний умисел, ОСОБА_17 підійшов до ОСОБА_20 та схопив її ззаду за руки, таким чином подолавши її опір, а ОСОБА_18 руками схопила ОСОБА_20 за горло, та почала душити, таким чином вбивши її.
В результаті своїх спільних умисних злочинних дій ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заподіяли потерпілій ОСОБА_20 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на шиї справа, крововиливу в м`які тканини в проекції гортані справа, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю; крововиливів та саден на обличчі, крововиливів на кінцівках, внутрішній поверхні м`яких тканин голови в скронево-тім`яній ділянці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
Смерть ОСОБА_20 настала внаслідок механічної асфіксії.
З метою приховати сліди вбивства ОСОБА_18 та ОСОБА_17 змили сліди крові на обличчі ОСОБА_20 , вимкнули світло в кімнаті, після чого ОСОБА_18 наказала ОСОБА_22 , який в цей момент знаходився з малолітнім ОСОБА_21 в іншій кімнаті, знову викликати працівників ЦЕМД та МК, по прибуттю яких ОСОБА_18 та ОСОБА_17 імітували перед останніми надання медичної допомоги ОСОБА_20 .
Такі умисні дії ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які виразились у вимаганні чужого майна, поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження, кваліфіковані за ст. 189 ч. 4 КК України, а умисні дії, які виразились у вбивстві, вчиненого з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині ОСОБА_20 , за ст. 115 ч. 2 пп. 6, 12 КК України.
Суд визнає формулювання обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_17 та ОСОБА_18 за ст. 189 ч. 4 КК України недоведеним з наступних підстав.
Відповідно до ст. 189 ч. 4 КК України вимагання, це вимога передачі чужого майна чи права на майно або вчинення будь-яких дій майнового характеру з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами, обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, пошкодження чи знищення їхнього майна або майна, що перебуває в їхньому віданні чи під охороною, або розголошення відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці (вимагання), що завдало майнової шкоди в особливо великих розмірах, або вчинене організованою групою, або поєднане із заподіянням тяжкого тілесного ушкодження.
Стороною обвинувачення зазначено, що у ОСОБА_51 та ОСОБА_18 виник злочинний умисел, направлений на вимагання чужого майна, а саме: грошей, належних ОСОБА_20 , які вона отримала для переїзду на постійне місце проживання в м. Миколаїв разом з дитиною.
На підтвердження доведеності вини орган обвинувачення посилається на наступні докази: показання потерпілої ОСОБА_14 , малолітнього свідка ОСОБА_21 , отримані в порядку ст. 225 КПК України та в судовому засіданні, свідка ОСОБА_99 , довідку Житомирської дирекції ПАТ «Укрпошта», протокол огляду місця події від 25.01.2018.
Обвинувачений ОСОБА_17 заперечив щодо вимагання грошей у дружини, показав, що йому було відомо про надходження переказів від дідуся його дружині, проте отримані незадовго до події гроші частково в сумі 5000 грн. були витрачені останньою на оплату оренду квартири в м. Миколаєві, які були передані потерпілій ОСОБА_100 , а 4000 грн. залишились вдома. Останній переказ не був отриманий ОСОБА_43 , оскільки поштаркою було повідомлено про неможливість видачі переказу у зв`язку з відсутністю у неї цього дня такої суми грошей. У них були гроші, зокрема 18.01.2018 коли він ходив до магазину, то взяв з кишені куртки, в якій було 4000 грн. - 100 грн..
Обвинувачена ОСОБА_18 також заперечила щодо вимагання грошей.
Потерпіла ОСОБА_14 в своїх показаннях зазначила, що її донька ОСОБА_31 отримувала від свого дідуся з Росії щомісячно перекази, приблизно по 12-14 тисяч гривень для проживання, а тому гроші у доньки були. Так як обвинувачений бив доньку, вона мала намір забрати її за місцем свого проживання в м. Миколаїв, донька погодилася на це, знайшли їй там квартиру, за яку донька 15.01.2018 перерахувала власниці орендну плату у сумі 5000 грн., так як за декілька днів до смерті отримала переказ в розмірі від 6000 до 10000 грн., а 18 січня теж прийшов переказ, гроші донька мала зберігати для переїзду. Після смерті доньки вона у квартирі у подушці знайшла 4000 грн.

Свідок ОСОБА_99 підтвердила, що в її присутності було знайдено у подушці гроші в сумі 4000 грн., коли вона та ОСОБА_14 прибирали у квартирі.

Під час огляду місця події 23.01.2018 ОСОБА_14 надала подушку та пояснила, що під час прибирання квартири виявила в ній під наволочкою гроші в сумі 4000 грн., купюрами номіналом по 200 грн. в кількості 20 штук, які під час досудового розслідування передані на зберігання ОСОБА_14 (т. 2 а.с. 107).

Згідно довідки Житомирської дирекції ПАТ «Укрпошта» від 09.03.2018 (т. 2 а.с. 111) ОСОБА_20 отримала лише 8 поштових переказів на суму 67019 грн. 15 коп. у період з 15.08.2017 по 15.01.2018. 15.01.2018 отримала 9541 грн. 87 коп., останній переказ від 18.01.2018 на суму 18916 грн. 70 коп. повернутий відправнику.

Показання малолітнього свідка ОСОБА_21 , отримані в порядку ст. 225 КПК України, судом визнані як недопустимий доказ, а тому не можуть бути покладені в обґрунтування винуватості обвинувачених у вчиненні цього злочину.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , будучи допитаним у присутності психолога, дав показання, що мамин дідусь присилав мамі гроші, за які вони жили, але папа їх забирав (т. 4 а.с.73). Однак дані показання не можуть бути покладені в основу прийняття судового рішення про доведеність вини у вчиненні вимагання, оскільки є неконкретними, суперечливими, з них неможливо встановити час, місце та спосіб вчинення злочину, тобто обставини, які підлягають доказуванню, а тому суд їх відкидає.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 18.01.2018 в квартирі АДРЕСА_3 , будь яких грошей, в тому числі в комоді, виявлено не було.

За таких обставин, з урахуванням відсутності доказів: на підтвердження наявності на час події грошей у комоді; спростування доводів ОСОБА_17 щодо наявності 4000 грн. в кишені куртки; наявності спільного умислу на вимагання грошей ОСОБА_32 ; вимагання грошей у ОСОБА_20 ОСОБА_18 та ОСОБА_17 за обставин викладених у обвинуваченні, виникнення з цього приводу конфлікту та сварки між обвинуваченими та ОСОБА_20 до приїзду першої бригади швидкої допомоги, з урахуванням показань свідків ОСОБА_36 , ОСОБА_49 щодо взаємовідносин чоловіка та дружини на час приїзду працівників швидкої, відсутності скарг ОСОБА_20 лікарю ОСОБА_36 на дії чоловіка або інших осіб, відмови ОСОБА_20 від транспортування до лікувального закладу, суд приходить до висновку про недоведеність обвинувачення в цій частині.

Окрім цього, стороною обвинувачення не доведено і того, що після залишення квартири медичними працівниками швидкої приблизно о 19 годині, обвинувачені знову почали вимагати від ОСОБА_20 гроші та це вимагання супроводжувалося заподіянням тяжких та інших тілесних ушкоджень останній саме з метою передачі коштів у спосіб та за обставин, які зазначені в обвинуваченні.

З урахуванням встановленого, обвинувачені за вказаним епізодом обвинувачення за ст. 189 ч. 4 КК України підлягають виправданню за недоведеністю вини.

Щодо обвинувачення за ст. 115 ч. 2 пп. 6, 12 КК України, суд визнає недоведеним за обставин та у спосіб, зазначених у ньому, обвинувачення ОСОБА_18 в умисному вбивстві, вчиненому з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, а також недоведеним обвинувачення ОСОБА_17 в частині того, що таке вбивство ним вчинено з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб з наступних підстав.
Обвинувачені заперечили щодо вчинення вбивства за викладених обставин, пояснили, що не вбивали ОСОБА_20 .
Як встановлено судом, в приміщенні квартири на час подій, окрім обвинувачених та ОСОБА_20 , знаходились ОСОБА_49 та малолітній ОСОБА_101 ..
Показання малолітнього свідка ОСОБА_102 , отриманні в порядку ст. 225 КПК України, суд визнав недопустимим доказом, а під час безпосереднього допиту свідка в судовому засіданні останній не надав суду показань щодо обставин вбивства ОСОБА_20 ..
Свідок ОСОБА_49 зазначив, що він разом з малолітнім ОСОБА_21 перебував в приміщенні кухні, яка віддалена від спальні, де перебувала ОСОБА_20 , а тому щодо подій, що мали місце в спальні повідомити нічого не може, зайшов у спальню лише тоді, коли почув, що ОСОБА_31 втратила свідомість.
З показань потерпілої та інших свідків, які не були очевидцями події, встановити обставини, які підлягають доказуванню за цим обвинуваченням, не представилось можливим.
Висновки експерта № 38 та № 219 (т. 2 а.с. 195, 197) щодо виявлених тілесних ушкоджень на руках ОСОБА_18 у виді саден та ран, з урахуванням роз`яснень експерта ОСОБА_88 щодо можливості їх утворення при контакті з тупим твердим предметом з гранню, не виключено зубами за обставин зазначених ОСОБА_18 , не доводять поза розумним сумнівом того, що тілесні ушкодження утворилися внаслідок завдання ударів ОСОБА_20 .

Висновок експерта № 19/10-3/114-СЕ/18 від 27.04.2018 (т. 2 а.с. 10) про виявлення у піднігтьовому вмісті правої та лівої рук ОСОБА_18 клітин з ядрами без домішку крові, які містять генетичні ознаки клітин зразка крові ОСОБА_20 , не спростовують показань ОСОБА_18 щодо обставин їх потрапляння на її руки під час надання допомоги ОСОБА_20 власними силами до приїзду швидкої та підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_103 , ОСОБА_39 , ОСОБА_104 ..

Як вбачається з висновку експерта № 56 під час розвитку асфіксії, який відбувається протягом 4-8 хвилин її наслідком є прикушування язика та відповідно стискання щелеп в процесі вмирання, який, відповідно до висновку експерта № 247/19 має декілька стадій .

Виходячи з обставин, які мали місце 18.01.2018, приблизно о 20 год. в квартирі АДРЕСА_3 та які встановлені судом, на підставі досліджених доказів, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_17 та ОСОБА_18 щодо намагання надати ОСОБА_20 допомогу шляхом витягування язика та введення ложки у ротову порожнину мали місце вже після стискання шиї ОСОБА_20 в процесі її вмирання.

Інші дослідженні судом докази, в тому числі висновки та роз`яснення експертів, не містять доказів того, що вбивство ОСОБА_20 вчинено декількома особами та що при цьому вони діяли з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 28 КК України кримінальне правопорушення визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб якщо його спільно вчинили декілька осіб (дві або більше), які заздалегідь, тобто до початку кримінального правопорушення, домовилися про його спільне вчинення.
Доказів, що ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до початку вчинення злочину заздалегідь домовилися про його спільне вчинення стороною обвинувачення не надано та під час судового розгляду не здобуто.
Крім цього, як вбачається з формулювання обвинувачення, викладеного в обвинувальному акті, обвинуваченим не інкримінується вчинення вбивства за попередньою змовою групою осіб.
Зазначення такої кваліфікуючої ознаки в правовій кваліфікації не є тотожним з пред`явленням обвинувачення за нею, а є обставиною, яка підлягає доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, обов`язок якого покладається на прокурора відповідно до ст. 92 КПК України.
Суд вважає недоведеним вчинення цього інкримінованого злочину і з корисливих мотивів також з підстав, викладених в обґрунтуванні недоведеності вчинення обвинуваченими вимагання.
З урахуванням наведеного, оскільки обвинувачення ОСОБА_18 у вчиненні умисного вбивства, в тому числі за кваліфікуючих ознак - з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, є припущенням сторони обвинувачення, не підтверджено належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку про недоведеність її вини у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч. 2 пп. 6, 12 КК України.
З тих же підстав, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_17 обвинувачення в частині вчинення вбивства за кваліфікуючими ознаками - з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, є недоведеним.
В той же час, з урахуванням встановлених на підставі досліджених та викладених доказів фактичних обставин справи, підлягає зміні обвинувачення ОСОБА_17 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_20 з ст. 115 ч. 2 пп. 6, 12 КК України на ст. 115 ч. 1 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_17 вид та міру покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, передбачені ст. 65 КК України.

Злочин, вчинений обвинуваченим, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд також враховує особу обвинуваченого, який відповідно до висновку спеціальної медичної комісії з проведення медичних оглядів 6.03.2018 наркологічно здоровий, не страждає психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів чи психотропних речовин (т. 2 а.с. 185), за висновком судово-психіатричного експерта № 85-2018 від 06.03.2018 (т. 2 а.с. 188) у ОСОБА_17 ознак психічних захворювань не виявлено, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

З досліджених документів обвинувачений за місцем проживання характеризується як особа, щодо якої скарг не надходило; працював неофіційно, не перебуває на обліку за станом здоров`я та як особа, схильна до вчинення правопорушень; раніше не судимий.

З урахуванням зазначених обставин, в тому числі тяжкості злочину, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання щодо процесуальних витрат (т. 2 а.с. 9, 23, 37, 65) підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України, щодо речових доказів (т. 1 а.с. 175, 177) відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, пред`явлений до ОСОБА_18 , не підлягає до задоволення, оскільки в судовому засіданні не доведено вчинення нею злочинів щодо ОСОБА_20 ..

Цивільний позов потерпілої до ОСОБА_17 про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 71041 грн. та моральної шкоди в сумі 3000000 грн. підлягає до задоволення частково.

Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з понесенням витрат на поховання, підлягає до задоволення з врахуванням наданих доказів, копій накладних та товарного чеку (т. 1 а.с. 64-67), в сумі 70328 грн..

При визначенні розміру моральної шкоди суд враховує, що внаслідок передчасної трагічної загибелі доньки потерпіла понесла і продовжує нести моральні страждання, переживання, стреси та інші негативні фактори, які виміряти в грошовому еквіваленті неможливо. Виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, враховуючи загальний життєвий рівень громадян України, здатність обвинуваченого реально відшкодувати шкоду, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 1000000 грн..

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає залишенню до набрання вироком законної сили. Строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню до строку відбування покарання відповідно до вимог ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину за ст. 115 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років.

Строк відбування покарання рахувати з часу набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити до набрання вироком законної сили, продовжити строк його дії на 60 днів по 28 листопада 2020 року (включно).

Зарахувати в строк відбуття покарання відповідно до ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 19.01.2018 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 189 ч. 4 КК України та виправдати.

Визнати ОСОБА_105 невинуватою за ст.ст. 189 ч. 4, 115 ч. 2 пп. 6, 12 КК України та виправдати.

Стягнути з ОСОБА_106 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів при проведенні судових експертиз у розмірі 25786 грн. 01 коп..

Стягнути з ОСОБА_106 на користь потерпілої ОСОБА_14 на відшкодування матеріальної шкоди 70328 грн., на відшкодування моральної шкоди 1000000 грн..

В задоволенні цивільного позову потерпілої ОСОБА_14 про стягнення шкоди з ОСОБА_107 відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Речові докази: зрізи нігтьових пластин та змиви з обох рук ОСОБА_20 , зразки букального епітелію, змиви з рук та зрізи нігтьових пластин ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_103 , полімерну трубку з нашаруванням речовини бурого кольору, рушник рожевого кольору, два вирізи з килиму. Два вирізи з просині, металеву ложку з нашаруванням речовини бурого кольору, два змиви речовини бурого кольору з миски, одяг ОСОБА_20 (червона кофта, спортивні штани), одяг ОСОБА_17 (джинси, шкарпетки чорного кольору) знищити; мобільний телефон марки «Redmi4» в корпусі сірого кольору повернути потерпілій; грошові кошти в сумі 4000 грн. залишити у потерпілої; CD-R диск з допитом свідка ОСОБА_21 та DVD- R диск дзвінків виклику швидкої допомоги, картки виїзду швидкої медичної допомоги від 18.01.2018 за №№ 24, 31, амбулаторну карту № 2723 на ім`я ОСОБА_20 залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення, засудженим протягом того ж строку з дня отримання вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3