Справа № 522/1073/20
Провадження №1-кп/522/313/20
УХВАЛА
22 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006306 від 27.11.2019 року, відносно:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, уродженця м. Очамчилі, Абхазія, Грузія, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина Грузії, уродженця м. Окумі, Кальський район, Абхазія, Грузія, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має посвідку на тимчасове мешкання на території України, має на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006306 від 27.11.2019 року, відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України.
Ухвалою суду від 24.01.2020 року відносно ОСОБА_10 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, розмір застави не визначався. На момент винесення даної ухвали термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 спливає.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань учасників судового розгляду, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до спливу 60 денного строку.
У судовому засіданні при обговоренні питання щодо продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_10 під вартою, прокурор надав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, оскільки ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані судом при застосуванні запобіжного заходу, ще мають місце, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник заперечували проти продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, оскільки ризики, вказані прокурором, не обґрунтовані.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_10 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_10 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 15 років, офіційно не працевлаштований, ніде не навчається, офіційно не одружений, що свідчить про відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і що необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 .
Метою продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання спробам переховуватись від суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні з метою схиляння їх до надання неправдивих показів, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, враховуючи що, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 15 років та в останнього відсутні міцні соціальні зв`язки, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_10 потрібно продовжити, так як ризики, які суд приймав до уваги при обранні вказаного запобіжного заходу, ще мають місце.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 176-178, 183, 197, 199, 205, 331, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, відмовити.
Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком 60 (шістдесят) днів, а саме до 20.12.2020 року включно.
Строк дії ухвали обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 22.10.2020 року.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали проголошено 22.10.2020 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3