УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Консалтинг» - ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №0004194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
12 вересня 2019 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТОВ «Капітал Консалтинг» - ОСОБА_3 в якому він, посилаючись на положення ст. 174 КПК України, просив суд скасувати арешт накладений на кватиру 33, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 20, слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №0004194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 358 КК України.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, 21 квітня 2017 року накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 та заборонено ТОВ «Капітал консалтинг» та будь-яким іншим особам розпоряджатися та користуватися квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 25 липня 2017 року, частково скасований арешт, застосований в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00004194, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року, в частині заборони ТОВ «Капітал консалтинг» та іншим особам користуватися квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді від 21 квітня 2017 року метою накладення арешту на вказану квартиру, у кримінальному провадженні № 00004194, є запобігання можливості відчуження вищевказаної квартири, яка є речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є об`єктом кримінально протиправних дій. Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на об`єкт нерухомого майна.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи те, що заявником у своєму клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин та доводів, яких не існувало на час накладення арешту на квартиру, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або ж було встановлено, що арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити директору ТОВ «Капітал Консалтинг» - ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 167, 170, 173, 174, 309, 310, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Капітал Консалтинг» - ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного на квартиру АДРЕСА_1 , слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2017 року у кримінальному провадженні №0004194, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 квітня 2016 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 358 КК України, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає, однак проти неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1