справа № 752/7165/20
провадження №: 1-кс/752/4966/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.07.2020 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого на посаді інспектора роти №3 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) управління патрульної поліції у місті Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні №00000675, відомості щодо якого 28.03.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий обґрунтовує подане клопотання тим, що у провадженні Другого слідчого відділу (Відділу з розслідування злочинів вчинених працівниками правоохоронних органів та у сфері правосуддя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000675 від 28.03.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу від 06.12.2019 №954 о/с ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора роти № 7 батальйону № 2 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, має спеціальне звання капрал поліції, яке присвоєно наказом ДПП НПУ від 31.05.2019 №397 о/с. Бердецький Д.А., здійснюючи правозастосовні і правоохоронні функції, згідно з ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», є працівником правоохоронного органу, 27.03.2020 о 08год. 00хв. та інспектор роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_7 заступили на чергування відповідно дислокації сил та засобів відділення з обслуговування пр-ту Перемоги, вул. Бажана, Кільцевої дороги, автодороги М-01 в межах Київської області в складі екіпажу 1202 (2381) Д-РУБІН, Лівий берег ТруКам. В ході чергування 27.03.2020 о 15 год. 30 хв. під час несення служби, перебуваючи на службовому автомобілі в м. Броварах Київської області, до службових автомобілів екіпажів 1201 (4541) Д-РУБІН Броварський, М-01 в складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та екіпажу 1202 (2381) Д-РУБІН, Лівий берег ТруКам в складі ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , під`їхав автомобіль марки «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , з котрого вийшов водій ОСОБА_10 та повідомив, що шукає свій вантажний автомобіль «DAF-105», д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться в невідомому місці в м. Броварах та котрим керує його підлеглий ОСОБА_11 . Далі, 27.03.2020 о 16 год. 03 хв. на мобільний телефон ОСОБА_10 зателефонував один з працівників патрульної поліції та повідомили, що знайшли автомобіль «DAF-105», д.н.з. НОМЕР_2 , що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Перемога, вул. Богдана Хмельницького, 1 стоянка вантажних транспортних засобів.

Того ж дня, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , перебуваючи в складі двох екіпажів, знаходячись за адресою: Київська область, Броварський район, с. Перемога, вул. Богдана Хмельницького, 1, та, дочекавшись приїзду ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , підійшли до автомобіля «DAF-105», в котрому знаходився водій ОСОБА_11 з ознаками можливого алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_5 , помітивши стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_11 висловив усну вимогу останньому вийти з автомобіля, при цьому заліз до кабіни автомобіля та наніс йому кулаком правої руки один удар в ліву частину тулуба. Після чого, ОСОБА_13 вийшов з автомобіля та його було поміщено до службового автомобіля працівників поліції марки «Mitsubishi Outlander».

В подальшому, ОСОБА_5 надав ОСОБА_10 та ОСОБА_12 бланки пояснень та наказав писати в них інформацію про те, що вони бачили як водій ОСОБА_11 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керує транспортним засобом «DAF-105», д.н.з. НОМЕР_2 . ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , розуміючи, що вони не були очевидцями такого факту, відмовились писати неправдиві пояснення, у відповідь на що, ОСОБА_5 вказав, що в такому разі складе адміністративні протоколи на них та направився до службового автомобіля.

Далі, ОСОБА_10 та ОСОБА_10 наздогнали ОСОБА_5 та звернулись з проханням роз`яснити, на підставі чого він вирішив скласти на них протоколи про адміністративні правопорушення, на що ОСОБА_5 висловився, що це його рішення та запитав, що вони зможуть йому зробити у разі відмови роз`яснювати своє рішення. Після чого, ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_5 , що зателефонує на гарячу лінію у службу внутрішньої безпеки. На почуте ОСОБА_5 зреагував агресивно, у повній невідповідності до ситуації, яка склалася, та, порушуючи вимоги п. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію», умисно перевищуючи свої службові повноваження, наблизився до ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які будь-яких протиправних дій стосовно нього не вчиняли та не мали наміру їх вчиняти, почергово штовхнув кожного в груди.

Після чого, ОСОБА_5 , у грубе порушення вимог ст.ст. 2, 7, 8, 18, 44, 45 Закону України «Про Національну поліції» та Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VIII, умисно, безпідставно, перевищуючи свої службові повноваження, вхопив за комір ОСОБА_10 та, штовхаючи, спрямував останнього до причепу вантажного автомобіля, що був позаду ОСОБА_10 , де притиснувши останнього спиною до причепу та, утримуючи лівою рукою за комір куртки, наніс ОСОБА_10 кулаком правої руки в напрямку знизу-вгору 1-2 удари в живіт та 1-2 удари в грудну клітку.

В цей час, ОСОБА_12 намагався закрити собою свого батька ОСОБА_10 , однак дії ОСОБА_12 щодо захисту ОСОБА_10 обмежували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом утримання за руки та загородження.

В подальшому, коли ОСОБА_10 вдалось вирватись з рук ОСОБА_5 , останній вхопився за ОСОБА_12 , який перебував поряд та умисно, безпідставно, продовжуючи перевищувати свої службові повноваження, звалив ОСОБА_12 на землю та перебуваючи в горизонтальному положенні зверху на ньому, лівою рукою впираючись в праву частину обличчя та шиї, притиснув голову ОСОБА_12 до землі та правою рукою наніс три короткі удари в живіт.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_8 , продовжуючи перевищувати владні повноваження, за допомогою фізичного насильства завели руки за спину ОСОБА_12 , та діючи умисно, перевищуючи владні повноваження, передбачені п. 3 ч. 4 ст. 42, п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» наділи на руки ОСОБА_12 кайданки, чим остаточно пригнітили його волю, та в подальшому помістили на заднє сидіння службового автомобіля.

В цей час, ОСОБА_10 , перебуваючи поряд з ОСОБА_7 побіг до свого автомобіля марки «Тоyota», сівши до якого, почав телефонувати на лінію «102», однак ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_7 , витягнули ОСОБА_10 з автомобіля та, продовжуючи перевищувати владні повноваження, за допомогою фізичного насильства завели руки за спину ОСОБА_10 , та діючи умисно, перевищуючи владні повноваження, передбачені п. 3 ч. 4 ст. 42, п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» наділи на руки ОСОБА_10 кайданки, чим остаточно пригнітили його волю, та в подальшому помістили на заднє сидіння службового автомобіля.

Відповідно до довідки №2294 Броварської багатопрофільної клінічної лікарні ОСОБА_12 отримав забій м`яких тканин лівої завушної ділянки.

Відповідно до довідки №2295 Броварської багатопрофільної клінічної лікарні ОСОБА_10 отримав осаджену рану третього пальця лівої кисті, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку та забій грудної клітини.

Таким чином, досудовим розслідуванням зібрано достатньо доказів для підозри ОСОБА_5 , в перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні ним, як працівником правоохоронного органу, дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися насильством та застосуванням спеціальних засобів, за відсутності ознак катування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, що зазначені в п.п. 1, 3 та 4 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`яких видів запобіжних заходів є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти спробам підозрюваного перешкоджати здійсненню кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, запобігти скоєнню підозрюваним інших кримінальних правопорушень та спробам переховатись від органів досудового розслідування та суду, а також забезпеченню можливості виконання процесуальних рішень. Застосувати до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та особистого зобов`язання не може запобігти зазначеним ризикам, спілкуванню з свідками, а також переховування від органів досудового слідства та суду.

Крім цього, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення санкція якого передбачає покарання до 8 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, та відповідно до ст. 12 КПК України являється тяжким злочином.

Таким чином, слідчий зазначив, що виникла обґрунтована необхідність у застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити. Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання та просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши обґрунтування прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання і докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, виходячи з наступного.

11.04.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру про те, що він підозрюється у в перевищенні службових повноважень, тобто умисному вчиненні ним, як працівником правоохоронного органу, дій, які явно виходять за межі наданих йому прав та повноважень, що супроводжувалися насильством та застосуванням спеціальних засобів, за відсутності ознак катування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме даними, які містяться в протоколах прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_12 від 27.03.2020; огляду місця події від 28.03.2020; допиту потерпілого ОСОБА_12 від 28.03.2020; проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_12 від 29.03.2020; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_12 від 30.03.2020; допиту потерпілого ОСОБА_10 від 28.03.2020; проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_10 від 29.03.2020; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками ОСОБА_10 від 30.03.2020; допиту свідка ОСОБА_14 від 28.03.2020; допиту свідка ОСОБА_15 від 28.03.2020; допиту свідка ОСОБА_16 від 31.03.2020; допиту свідка ОСОБА_11 від 01.04.2020; огляду відеозапису в ютуб від 01.04.2020 та в інших матеріалах кримінального провадження в сукупності.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує положення п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Разом з тим, прокурором в судовому засіданні не доведені обставини, якими слідчий обґрунтовує наявність ризиків, на підставі ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Докази та обставини, на які послався в своєму клопотанні слідчий, про те, що ОСОБА_5 є особою, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Слідчий суддя не приймає до уваги посилання на наявність ризиків навмисного переховування від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, негативного впливу на хід досудового розслідування та продовження вчинення кримінальних правопорушень, оскільки підозрюваний має постійне місце проживання, таким чином, вказані ризики спростовуються.
Також, слідчим в клопотанні та наданих в судовому засіданні поясненнях прокурора не наведено обставин, які б свідчили, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин, оскільки під час судового розгляду не доведено, що застосування більш м`якої міри запобіжного заходу неможливе для запобігання ризиків в кримінальному провадженні, враховуючи відомості про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання, з одночасним застосуванням відносно особи більш м`якої міри запобіжного заходу.
Разом з тим, слідчий суддя, при обранні запобіжного заходу враховує дані, які характеризують особу підозрюваного, а саме наявність у ОСОБА_5 постійного місця проживання, позитивну характеристику останнього, його вік та приходить до висновку, що для забезпечення виконання останнім обов`язків, покладених на нього КПК України, необхідно обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження виникає необхідність одночасного покладання на підозрюваного, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язків.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з одночасним застосуванням відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Керуючись ст.ст. 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, українця, не одруженого, працюючого на посаді інспектора роти №3 батальйону №1 полку №2 (з обслуговування лівого берега) управління патрульної поліції у місті Києві, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на два місяця, в межах строку досудового розслідування.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 2 (два) місяці, обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати по першому виклику до слідчого та/або прокурора на визначений ними час; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього вищевказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1