справа № 488/4049/19
провадження № 1-кп/488/253/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2020 року Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва, не одруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей або інших непрацездатних осіб не має, працюючого не офіційно, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
23 листопада 1999 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 140 та ст. 44 КК України 1960 року, та із застосуванням ст. 45 цього Кодексу до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, умовно з іспитовим строком на 1 рік;
22 травня 2000 року Корабельним районного суду м. Миколаєва за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України 1960 року, із застосуванням ст.ст. 42 та 43 цього Кодексу, до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки і 6 місяців, звільненого 05 серпня 2003 року по відбуттю покарання;
25 березня 2004 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 цього ж Кодексу, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки і 6 місяців, звільненого 25 квітня 2007 року умовно-достроково з невідбутим терміном покарання 1 рік, 1 місяць і 9 днів позбавлення волі;
26 грудня 2007 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 115 КК України, із застосування ст. 71 цього ж Кодексу, за сукупністю покарань із попереднім вироком, до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років, звільненого по відбуттю покарання 16 квітня 2019 року;
26.11.2019 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі,-
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 повторно, 12.09.2019 року близько о 08.00 годині, знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_5 у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, впевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає, викрав планшет марки Lenovo Tab4 модель ТВ-8504 F вартістю 2 533,33 грн., належний ОСОБА_5 , з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв шкоду потерпілому на зазначену суму.
Обвинувачений вину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, в судовому засіданні обвинувачений не оспорював обставин таємного викрадення ним планшету марки Lenovo, належного потерпілому ОСОБА_5 під час перебування в квартирі останнього - АДРЕСА_2 , що мало місце 12.09.2019 року близько о 08.00 годині. Викрадений планшет здав до ломбарду, гроші пропив.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує.
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються - в частині допиту потерпілого, свідків та дослідження письмових доказів. Учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Показання обвинуваченого, дані під час судового розгляду про обставини вчинення ним вищезазначеного злочину з визнанням у повному обсязі своєї винуватості у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами з точки зору взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд враховує повне визнання вини, щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність тяжких наслідків від злочинних дій обвинуваченого.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, раніше судимий.
Враховуючи, що інкримінований злочин вчинено обвинуваченим до постанови попереднього вироку, покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів за ст. 70 ч. 4 КК України.
Приймаючи до уваги, що відносно обвинуваченого запобіжний захід за даним кримінальним провадженням не обирався та обвинувачений перебуває під вартою за покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.11.2019 року, суд не вбачає підстав для обрання відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження.
На підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, вважаючи, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.
Позов потерпілого підлягає задоволенню у повному обсязі.
Враховуючи, що обвинувачений несе відповідальність за заподіяну його діями пряму, дійсну шкоду, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого ОСОБА_5 заподіяну ним матеріальну шкоду у розмірі вартості викраденого майна у сумі 2 533,33 грн.
Вартість судової експертизи у сумі 942,06 грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26.11.2019 року року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно покарання визначити у вигляді 2 (трьох) років позбавлення волі.
Термін відбуття покарання обчислювати з часу фактичного затримання ОСОБА_6 - з 25.06.2020 року.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди - 2 533,33 грн., на користь держави вартість судової експертизи у сумі 942,06 грн.
Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1