Провадження №1-кс/760/6252/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача-інспектора ВД Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, на підставі матеріалів досудового розслідування в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 від 55.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив надати дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , (юридична адреса АДРЕСА_1 ).

Прокурор просив проводити розгляд клопотання без його участі про що надав відповідну заяву та без виклику особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, оскільки наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення даних речей і документів. Клопотання підтримав.

Суд визнав за можливе провести розгляд даного клопотання у відсутність прокурора та без виклику особи, у володінні якої знаходяться документи, оскільки було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 5, 6 частини 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як тимчасовий доступ до речей і документів і тимчасове вилучення майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Так, в провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000464 від 55.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, що З заяви адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 вбачається, що 13.08.2020 гр. ОСОБА_7 надав до НАБУ додаткову угоду від 15.12.2014.

Крім того, 13.08.2020 гр. ОСОБА_7 подав детективу ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 в межах кримінального провадження №0002019 листа від 07.08.2019 вх. №188/18639-04 разом із наступними документами, зокрема: Договором позики № 02/01-09 від 02.01.2009 р; Додатковою угодою №1 від 31.12.2009; Додатковою угодою від 15.12.2014.

У кримінальному провадженні №0002019, яке розслідувалось НАБУ, гр. ОСОБА_6 обвинувачується у недекларуванні відомостей про отриану від ОСОБА_9 позику у розмірі 1 249 287 доларів США за договором від 10.07.2014.

Так гр. ОСОБА_7 надав на запит детективів НАБУ, у порядку, передбаченому ст. 93 КПК України, Додаткову угоду від 15.12.2014 до Договору позики №02/01-09 від 02.01.2009, укладену між ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, як зазначає гр. ОСОБА_6 , даний документ є завідомо підробленим, оскільки додаткова угода від 15.12.2014 до Договору позики від № 02/01-09 від 02.01.2009 не укладалась.

З заяви захисника вбачається, що ОСОБА_10 надав вказану позику ОСОБА_6 за рахунок коштів отриманих від ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Договору позики від 02.01.2009 № 02/01 -09.

Відповідно до Договору позики від 02.01.2009 № 02/01-09: Сума позики - 4 млн. доларів США. Термін повернення - 02.01.2010. Обслуговуючий банк - АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

31.12.2009 між ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_3 розроблено Додаткову угоду №1 до Договору, відповідно до якої було зокрема змінено термін повернення позики на 31.12.2014

Договір позики від 02.01.2009 № 02/01-09, а також Додаткова угода №1були зареєстровані Національним банком. На підставі чого позика підлягала поверненню до 31.12.2014. Однак, задля підтвердження наявності у ОСОБА_10 коштів для надання ОСОБА_6 позики, 13.08.2019 р. ОСОБА_7 було подано детективам НАБУ ще одну додаткову угоду - Додаткову угоду від 15.12.2014. Відповідно до даної угоди, сторони, а саме: гр. ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_3 начебто продовжили строк повернення позики - до 31.12.2030. Але, відповідно до листа АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 31.10.2019 №05-1/2/6331/1 ОСОБА_10 та ІНФОРМАЦІЯ_3 лише мали намір продовжити строк повернення позики за Договором позики від 02.01.2009 № 02/01-09 - до 31.12.2030. Проте, будь-яких офіційних документів з цього питання у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » немає, однак в рамках забезпечення здійснення валютного контролю, існує обов`язок подачі резидентом-позичальником до обслуговуючого банку (АТ « ІНФОРМАЦІЯ_5 ») договорів, а також змін та доповнень до них.

Даний обов`язок передбачений п. 2.1. Положенням про отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам, затвердженим Постановою Правління ІНФОРМАЦІЯ_1 № 270 від 17.06.2004 (в редакції від 10.08.2015).

Таким чином, Додаткова угода від 15.12.2014 у випадку її укладення мала б бути у обслуговуючому банку. Відсутність у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » Додаткової угоди від 15.12.2014 свідчить про те, що вона не була укладена, а отже є підробленою.

Про підробку Додаткової угоди від 15.12.2014 свідчить і те, що вона не була зареєстрована в НБУ, як того вимагає законодавство.

Відповідно до відповіді ІНФОРМАЦІЯ_6 від 31.10.2019 №18-0007/56902, Додаткова угода від 15.12.2014 до договору позики №02/01-09 у НБУ не реєструвалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, може відноситись банківська таємниця.

Відповідно до ч.6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про тимчасовий доступ до документів, оскільки вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказана інформація, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Крім того, прокурором було доведено можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159-164, 166, 222, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
клопотання задовольнити.

Надати групі дізнавачів-інспекторів, а саме: дізнавачу-інспектору ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 , дізнавачу-інспектору ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_11 , дозвіл на тимчасовий доступ до документів, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , (юридична адреса АДРЕСА_1 ), які подавались для реєстрації Додаткової угоди від 15.12.2014 до Договору позики від 02.01.2009 №02/01-09, у тому числі листів-звернень, оригінал угоди, нотаріально посвідченої копії угоди, повідомлення про зміни до договору, підтвердження про згоду повноваженого банку на обслуговування операцій за договором (додатковою угодою); інформації щодо договору позики від 02.01.2009 №02/01-09 та додаткових угод до нього, яка міститься у автоматизованій інформаційній системі ІНФОРМАЦІЯ_1 , у тому числі відомостей щодо повідомлення про договір ініціатора надання повідомлення про договір; відомостей, що ідентифікують резидента-позичальника/нового боржника; відомостей про договір (із зазначенням додаткових документів/угод до договору, що є невідємними частинами договору, а також інших договорів/документів, які стосуються реалізації договору та здійснення валютних операцій за договором, включаючи всі документи, які встановлюють/змінюють графік (строки та суми) проведення операцій з одержання/повернення кредиту (позики) та сплати інших платежів позичальником за договором), загальний обсяг позики; граничний строк виконання резидентом-позичальником (новим боржником) платежів за договором (кінцева дата згідно умов договору), дата здійснення фактичних операцій за договором, тобто можливості ознайомитись та вилучити (здійснити виїмку) вказаних вище усіх копій документів.

Ухвала діє протягом одного місяця з дня її постановлення.

У разі відмови виконувати ухвалу слідчий суддя має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1