Справа № 211/2136/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Колегія суддів Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, відомості про які внесені в ЄРДР № 0000422 від 01.03.2017,
ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу перебуває зазначене кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 ..
Обвинувачений заявив клопотання про надання тимчасового доступу до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме деталізації телефонних з`єднань телефонного номера, що належав потерпілому ОСОБА_9 , із посиланням на ретранслятор та прив`язку до базових станцій та їх адресу, адресу місцеперебування абонента, який користувався вказаним абонентським номером, за 28.02.2017. Своє клопотання обвинувачений обґрунтовував тим, що він телефон особисто у потерпілого не забирав, а взяв його вже знаходячись у його квартирі. Це, на думку обвинуваченого, можливо перевірити шляхом отримання доступу до даних по номеру мобільного телефону, яким користувався потерпілий ОСОБА_9 ..

Захисник обвинуваченого клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вказаного клопотання заперечувала, посилаючись на недоцільність проведення такого заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки минув трирічний термін зберігання вказаної інформації, а факт заволодіння обвинуваченим телефоном потерпілого визнається ним самим.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого.

Суд, з метою запобігання загрозі зміни або знищення даних, вважає за можливе розглядати подане клопотання без виклику представника ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

При вирішенні клопотання судом ураховується наступне.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є тимчасовий доступ до речей та документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії.

Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч. 5 цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 просить надати тимчасовий доступ до інформації, що перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Відповідно до змісту частин 1, 2 ст. 9, частин 1, 3 ст. 34, ч. 2 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 № 1280-IV інформація, на отримання якої просить дозвіл обвинуачений, містить охоронювану законом таємницю, надання якої можливе лише за умов визначених частинами 5, 6 ст. 163 КПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що може бути виконане завдання, для виконання якого вони звертаються із відповідним клопотанням. Суд вважає, що відповідні положення, відповідно до засад рівності сторін кримінального провадження, застосовуються і до заходів забезпечення кримінального провадження, що застосовуються за клопотанням обвинуваченого.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації», оператори телекомунікацій зобов`язані, зокрема, зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом. У ст. 257 Цивільного кодексу України, вказано, що загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів звертає увагу, що обвинувачений у своєму клопотанні просить суд надати тимчасовий доступ до інформації оператора мобільного зв`язку ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за 28.02.2017, що значно виходить за межі встановленого законом строку позовної давності у 3 роки, який станом на момент подання клопотання, вже закінчився.

Виходячи із вищевказаного, суд констатує той факт, що обвинувачений у своєму клопотанні не довів реальної можливості виконання завдання, для виконання якого він звернувся до суду з відповідним клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 333 КПК України, під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також ураховує причини, через які такий доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Суд відзначає, що обвинувачений та його захисник на стадії досудового розслідування подібного клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів операторів мобільного зв`язку не заявляли. Відповідно, неможливості здійснення тимчасового доступу, про яке просить обвинувачений, на досудовому розслідуванні доведено не було.

Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як обвинувачений не надав суду належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді тимчасового доступу і актуальності вимог поданого клопотання, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, колегія суддів приходить до висновку про відмову задоволенні клопотання.
На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 159-166, КПК України, статтями 9, 34, 39 Закону України «Про телекомунікації», колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей і документів у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя
Судді