Справа № 372/1181/20
Провадження № 1-кп-201/20
В И Р О К
іменем України

12 серпня 2020 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Обухова матеріали кримінального провадження N 0000083 від 18.01.2001 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця міста Обухів Київської області, не одруженого, який працює ТОВ «Золотий мандарин квадра» на посаді помічника ливарного цеху, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,- за ч. 2 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 приблизно о 17 годині, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Гоголя в м. Обухів, Київської області, де крім нього знаходився потерпілий ОСОБА_5 , маючи умисел, спрямований на завдання тілесних ушкоджень останньому, який виник раптово в ході словесного конфлікту, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою заподіяння фізичного болю останньому, умисно наніс ОСОБА_5 , один удар правою ногою в ліву ногу потерпілого внаслідок чого, повалив останнього на землю, після чого ОСОБА_6 , тримаючи лівою рукою потерпілого за капюшон курточки, в яку він був одягнутий, наніс правою ногою близько чотирьох ударів по обличчю ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, периорбітальних гематом, перелому кісток спинки носа, викривлення носової переділки, які за ступенем тяжкості в комплексі відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_6 провину не визнав, пояснивши, що він зустрів в січні 2020 року, коли повертався із роботи ОСОБА_7 , вони йшли із дитиною, візочком та собакою, ОСОБА_8 зробила йому зауваження, на що він відповів, що не кидає петарди, так як знає, що за це передбачена відповідальність. Після цього, ОСОБА_9 схопив його за куртку та відвів за кут, де наніс кулаком своєї лівої руки удар в область правої щелепи, він, в свою чергу, діючи в умовах необхідної оборони, наніс також удар в область носа ОСОБА_10 , далі потерпілий повалив його землю, сів зверху, вони боролися якийсь час. Після чого ОСОБА_9 , піднявшись на ноги, вдарив ногою його в область попереку, схопив візочок та побіг, залишивши дружину із дитиною, які пішли слідом за ним. Він пішов додому розповів вітчиму, що сталося, помив руки та пішов до автобусної зупинки, неподалік від місця події, де попросив знайомих йому хлопців врегулювати конфлікт. Видимих слідів від ударів в нього не було, через два дні в нього почав боліти куприк, в лютому 2020 року він переніс 3 операції, йому був поставлений діагноз «кіста куприка». В кінці березня 2020 року він звернувся до поліції із заявою про завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Аналогічні пояснення обвинувачений надав під час проведення слідчого експерименту, оформленого протоколом від 20.03.2020 року із відеозаписом до нього. Цивільний позов не визнав в повному обсязі.

Незважаючи на повне заперечення своєї провини у інкримінованому кримінальному правопорушенні обвинуваченим ОСОБА_6 , його провина підтверджується сукупністю інших узгоджених між собою доказів.

Так потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що в грудні 2019 року між ним та обвинуваченим виник словесний конфлікт через те, що останній кидав петарди у їхній двір. 17.01.2020 року, він із своєю дружиною ОСОБА_11 , яка тримала на руках їхню 8-місячну дитину та візочок, рухалися по вулю Гоголя в м. Обухові, назустріч ним йшов ОСОБА_12 , ОСОБА_8 звернулася до нього із зауваженням щодо кидання петард. ОСОБА_12 висловився на адресу ОСОБА_8 нецензурною лайкою, після чого підійшов впритул до потерпілого, на що той відштовхнув його від себе долонею руки, після чого ОСОБА_12 схопив його за капюшон куртки, почав тягнути капюшоном його голову донизу, та вдарив в цей момент ногою в область коліна, збивши з ніг. Від удару потерпілий впав на спину, вдарившись потилицею об асфальт та на декілька секунд втративши свідомість, коли він прийшов до тями, то відчув як йому наносяться удари в область обличчя в кількості до 5 разів, руками та ногами, від чого кров із носа вже почала заливати обличчя. Через те, що ОСОБА_12 тримав постійно його за капюшон, трохи піднявши його голову над землею, він через невеличкий отвір не міг добре роздивитися його дії. Потім ОСОБА_12 , побачивши кров, різко відійшов від нього та втік з місця події. Вони із дружиною повернулися додому та попросили знайомого відвезти його до лікарні.

Надані потерпілим ОСОБА_5 пояснення повністю співпадають із поясненнями його дружини свідка ОСОБА_13 , яка показала суду наступне. ОСОБА_13 зазначила, що зі слів чоловіка їй було відомо, що в грудні 2019 року між ними відбувся конфлікт через кидання петард у двори ОСОБА_14 17.01.2020 року, вони із чоловіком, маленькою дитиною, яку вона тримала на руках, собакою на повідку у ОСОБА_15 прогулювалися по вул. Гоголя в м. Обухові. На зустріч ним йшов ОСОБА_12 , вона зробила йому зауваження з приводу петард, на що він грубо висловися на її адресу. Потім ОСОБА_12 впритул підійшов до чоловіка, той відштовхнув його рукою від себе, ОСОБА_12 після цього схопив його рукою за капюшон, вдарив по ногам, від чого ОСОБА_9 впав на асфальт, вдарившись головою та на декілька секунд, як їй здалося, втратив свідомість. В цей час ОСОБА_12 , продовжуючи тримати його за капюшон рукою, наносив удари в область обличчя ногами, близько 4 штук, та руками. Під час нанесення тілесних ушкоджень чоловікові свідок ОСОБА_16 тримала 8-місячну дитину на руках, дитина плакала, вона кричала та намагалася криком зупинити дії ОСОБА_6 . Далі обличчя ОСОБА_15 почало заливати кров`ю, тоді ОСОБА_12 зупинився та побіг від них із криками «я вам прострелю ноги». ОСОБА_17 піднявся та вони пішли додому, знайомий відвіз його до лікарні. В цей день, пізніше ОСОБА_12 прийшов до них додому із якимось невідомим чоловіком, який намагався з`ясувати обставини події.

Вказані особи, зокрема потерпілий ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_13 під час слідчих експериментів, оформлених протоколами від 06.02.2020 року та 26.02.2020 року із відеозаписами до них, надали аналогічні показання тим, що вони надали в судовому засіданні, зазначивши взаємне розташування тіл осіб конфлікту, механізм завдання ударів ногами, їх кількість (до 5 разів). При цьому, суд, врахувавши зауваження захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо невідповідності показань ОСОБА_5 щодо механізму нанесення ударів обвинуваченим, а саме те, що під час допиту в суді потерпілий зазначав, що удари наносилися обвинуваченим руками, і ногами по його обличчю, а під час слідчого експерименту вказував лише на нанесення ударів ногами по обличчю, не вбачає в цьому явних протиріч, які б могли поставити під сумнів правдивість показів потерпілого та свідка. Оскільки, потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що він втрачав свідомість після падіння на асфальт, а після приведення до тями, він знаходився в положенні, коли на його голову був натягнутий капюшон куртки, що не дозволило йому роздивитися достеменно яким способом наносилися удари по його обличчю.

Відповідно до висновку судово-медичного експерта № 24 від 24.02.2020 у ОСОБА_5 , 1984 року народження, виявлені тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, периорбітальних гематом, перелому кісток спинки носа, викривлення носової переділки. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею та за ступенем тяжкості в комплексі відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призводять до короткочасного розладу здоров`я. Потерпілому було заподіяно не менше 1 прикладання сили, тілесні ушкодження могли наноситися як рукою так і ногою, та виникнути за обставин, вказаних ОСОБА_5 під час слідчого експерименту.

Окрім цього, як вбачається із висновку експерта № 33 від 04.03.2020 року виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження могли утворитись за обставин та по механізму, які вказані під час слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 .

Висновок експерта № 60 про те, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_5 могли утворитися за обставин, вказаних під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_6 , не спростовують показання потерпілого і свідка, оскільки експертом зазначено, що комплекс ушкоджень в області голови ОСОБА_5 , визначений у висновку експерта № 24, міг утворитись від одного удару рукою, зібраною в кулак. Кулак, в свою чергу, підпадає під ознаки дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, як і нога, що випливає із висновку експерта № 24.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 не надав суду пояснень, які б містили інформацію щодо події злочину, в зв`язку з чим його пояснення суд визнає неналежним доказом.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд приходить до висновку, що вони спростовуються сукупністю інших узгоджених між собою доказів, суд також не знайшов підтверджень доводам захисту про наявність в діях ОСОБА_6 необхідної оборони. Щодо показань потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_16 , в суду не виникло підстав ставити їх під сумнів, особистих мотивів давати неправдиві показання, які б погіршували становище ОСОБА_6 , судом також не встановлено.

Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, - нанесення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 суд враховує, що дане кримінальне правопорушення належить до кримінальних проступків, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом не встановлено обставин, що пом`якшують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, згідно п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини. Незважаючи на те, що 8 -місячна дитина не могла усвідомлювати вчинені дії ОСОБА_6 , як протиправні, проте суд враховує, що наявність малолітньої дитини на руках у свідка ОСОБА_16 не зупинило обвинуваченого від нанесення тілесних ушкоджень батькові цієї дитини ОСОБА_5 , окрім цього, як, вбачається із показань свідка ОСОБА_16 дитина плакала під час конфлікту, вона, в свою чергу, змушена була кричати, щоб голосом зупинити дії ОСОБА_6 , що, на думку суду, не могло не відобразитися негативним чином на психологічному стані малечі.

З врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжує покарання, відсутності обставин, що його пом`якшують, особи ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатрів не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працевлаштований, навчається на першому курсі Київського вищого професійного училища деревообробки за спеціальністю повар, дані досудової доповіді Обухівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, які встановили середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та рекомендували не призначати покарання, пов`язане із обмеженням волі, суд вважає, що відносно ОСОБА_6 слід обрати вид покарання, передбачений санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, у вигляді громадських робіт, оскільки більш м`яке покарання у вигляді штрафу не буде ефективним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Призначення покарання у вигляді громадських робіт не може бути перепоною для здійснення інших видів діяльності, оскільки відповідно до ст. 56 КК України, здійснюються у вільний від роботи та навчання час.

Потерпілим ОСОБА_5 заявлений цивільний позов.

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить з положень статей 23, ст. 1168 ч. 1 ЦК України, які вказують, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Суд, враховуючи, що потерпілому ОСОБА_5 довелося зазнати фізичного болю, понести витрати на проведення лікування, яке не були запланованими в сім`ї, враховуючи, що ОСОБА_5 є інвалідом 2 групи, проходить періодичні лікування в зв`язку із діагнозом пухлина головного мозку, яке потребує значних матеріальних витрат, окрім цього він має реальні побоювання щодо того, як отримані ним травми (забій головного мозку) позначаться на перебігу його захворювання, а також, приймаючи до уваги, що протиправні дії ОСОБА_6 відбувалися на очах його дружини та дитини, приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, оцінений цивільним позивачем в розмірі 10 000 грн. не є завищеним і в повній мірі відповідає рівню моральних страждань, які довелося понести ОСОБА_5 в результаті протиправних дій ОСОБА_6 .
Щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 6 092 грн. 90 коп. суд змушений відмовити з огляду на наступне. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставного нажитого майна» не підлягають розгляду в кримінальній справі також позови за вимогами про відшкодування шкоди, що не випливає із пред`явленого обвинувачення. Таким чином, оскільки ОСОБА_6 пред`явлене обвинувачення за заподіяння тілесних ушкоджень, матеріальна шкода, яка підлягає відшкодуванню, може полягати лише у витратах, понесених на лікування потерпілим.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 100, 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 180 (ста вісімдесяти) годин громадських робіт.

Початок строку відбування покарання слід обраховувати із дня початку фактичного його виконання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, 10 000 (десять тисяч) грн.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Речові докази DVD-R диск марки «Verbatim», на якому міститься відеозапис слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_16 зберігати при матеріалах кримінального провадження; DVD-R диск марки «Verbatim», на якому міститься відео запис слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 , зберігати при матеріалах кримінального провадження; медичну картку стаціонарного хворого № 484 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 передану до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП ГУНП в Київській області, повернути ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя