Справа № 176/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників обвинуваченого ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в залі судового засідання № 3 клопотання прокурора щодо продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, за ознаками умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою слідчого судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено судом.
Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на шістдесят діб, яке підтримано прокурором в судовому засіданні. Вказує, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не змінилися, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, тому може переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Крім того, обвинувачений раніше судимий, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає, що запобігти встановленим ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не можливо.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду провадження повідомлена належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою.

Захисники обвинуваченого ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою заперечують. Вказують, що докази на підтвердження вказаних прокурором ризиків - відсутні, допитані вже всі свідки. Просять врахувати наявність у обвинуваченого міцьних соціальних зв`язків, наявність матері яка хворіє на онкологічне захворювання та потребує стороннього догляду, тому просять змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, з носінням електронного браслету.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.331 КПК України , під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Також, суд враховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, Існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (див. рішення у справі "Власов проти Росії" (Vlasov v. Russia), N 78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року, з подальшими посиланнями).

Обговорюючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, якою передбачено, що після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою. (п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Згідно п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи заявлене клопотання, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також тяжкість покарання у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , в разі визнання його винуватим, його вік, спосіб вчинення кримінального правопорушення, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця мешкання та реєстрації, наявність на утриманні непрацездатної матері ОСОБА_11 , яка є інвалідом другої групи, не може виконувати ніякі види праці та якій встановлено діагноз злоякісне новоутворення прямої кишки, а також суд враховує, що наразі за даним кримінальним провадженням допитані всі свідки, обвинувачений тримається під вартою понад один рік, відсутні докази, на підтвердження ризиків, вказаних прокурором в судовому засіданні.

Встановлені судом обставини у своїй сукупності дають суду підстави вважати, що до обвинуваченого ОСОБА_6 може бути застосований менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з використанням електронного засобу контролю, який зможе може в повній мірі запобігти вказаним ризикам із покладенням обов`язків на обвинуваченого передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Суд не знаходить підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 199, 331 ч.3 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Змінити, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 2 місяці, тобто до 01 квітня 2021 року, включно.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати житло за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, з носінням електронного браслету, за виключенням надання допомоги непрацездатній матері ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає в АДРЕСА_2 та зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до компетентного органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Негайно звільнити з-під варти обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Судді: