БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 1-кс/356/152/20
Справа № 356/456/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.08.2020 року Березанський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області клопотання дізнавача Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 20.08.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020 до Березанського міського суду Київської області надійшло зазначене вище клопотання, в обґрунтування якого вказано, що 20.08.2020, приблизно о 02 год. 00 хв., до ЧЧ Березанського ВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, в м. Березань працівниками патрульної поліції під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлене посвідчення водія НОМЕР_1 , з ознаками підробки, а саме: відсутність голограми, та справжнє посвідчення водія НОМЕР_1 .
По даному факту відомості 20.08.2020 були внесені до ЄРДР за № 0000026 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до ЧЧ Березанського ВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в м. Березань працівниками патрульної поліції під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 , було виявлене посвідчення водія НОМЕР_1 з ознаками підробки.
У зв`язку з цим було проведено огляд місця події, в ході якого вилучено посвідчення водія за номером НОМЕР_1 .
В подальшому, відповідно до постанови дізнавача Березанського ВП посвідчення водія НОМЕР_1 визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Як зазначено у клопотанні, враховуючи те, що т.в.о. начальника СВ Березанського ВП ОСОБА_6 під час проведення огляду місця події 20.08.2020, вилучено посвідчення водія НОМЕР_1 , що має доказове значення для досудового розслідування та судового розгляду, а також підпадає під вимоги ст. 98 КПК України, виникла необхідність в накладенні арешту на вилучене майно для проведення необхідних судових експертиз.
Враховуючи викладене вище, дізнавач за погодженням з прокурором просять слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене 20.08.2020 під час огляду місця події майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 , яке має доказове значення для досудового розслідування з метою збереження речових доказів. Клопотання просили розглянути без участі особи, в користуванні якої перебувало посвідчення водія, а саме: ОСОБА_5 .
Належним чином повідомлені дізнавач, прокурор до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили.
Особа, у користуванні якої перебувало посвідчення водія ОСОБА_5 повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання у встановленому законом порядку, однак, до суду не з`явився.

Неприбуття дізнавача, прокурора та особи, у користуванні якої перебувало посвідчення водія ОСОБА_5 в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання з додатками, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України.
Дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання (частина перша статті 40-1 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач уповноважений : звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій;

Згідно із ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК України).

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання дізнавача за погодженням з прокурором про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 20.08.2020, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що органом досудового розслідування Підрозділом дізнання Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, відомості про яке 20.08.2020 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України. Короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: 20.08.2020 до Березанського ВП надійшло телефонне повідомлення про те, що о 02:00 год. на 76 км + 50 м автодороги «Київ-Харків» працівниками патрульної поліції, під час перевірки документів у водія ОСОБА_5 виявлено посвідчення водія НОМЕР_1 , з ознаками підробки (а.с. 4).
З копії протоколу огляду місця події від 20.08.2020 вбачається, що під час огляду місця події- стаціонарний пост «Березань» на 76 км + 50 м автодороги Київ-Харків було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 (а.с. 8-9).
Постановою дізнавача Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 від 20.08.2020 про визнання предмету речовим доказом у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000026 від 20.08.2020 визнано речовим доказом: посвідчення водія НОМЕР_1 (а.с. 13).
Виявлене та вилучене під час огляду місця події посвідчення водія може бути речовим доказом у даному кримінальному провадженні, розпочатому за ч. 4 ст. 358 КК України, у розумінні ст. 98 КПК України, враховуючи наявність достатніх відомостей, які вказують на можливість досягнення мети слідчої дії, з метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення повного та всебічного встановлення обставин кримінального правопорушення, арешт вказаного вище майна є необхідним.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, 98, 167, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 20.08.2020 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, - задоволити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене 20.08.2020 під час огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, а саме: посвідчення водія НОМЕР_1 з метою збереження речових доказів, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 05 (п`яти) днів з дня її проголошення. Арешт може бути скасований у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Ухвала підлягає негайному виконанню дізнавачем, прокурором.

Слідчий суддя: ОСОБА_1