Справа № 442/2024/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/897/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7

та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

вищенаведеною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Не погоджуючись з ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2020 року, засуджений ОСОБА_7 разом зі своїм захисником ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій просить зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) в період з 23 вересня 2016 року до 13 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Апеляційну скаргу мотивують тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_7 вчинив злочин, за який відбуває покарання, 10 вересня 2016 року. Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2016 року підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії вказаної ували становив до 20 листопада 2016 року включно. В подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжувався ОСОБА_7 ухвалами слідчого судді, загалом до 13 квітня 2017 року.

Таким чином, ОСОБА_7 утримувався під вартою з 23 вересня 2016 року до 13 квітня 2017 року, тобто 6 місяців. З огляду на наведене, засуджений звернувся з заявою про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення засудженого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, з`ясувавши думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України та призначено покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш м`якого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати в установах, організаціях та на підприємствах всіх форм власності посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на два роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_7 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з заявою про зарахування йому у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України з урахуванням прийнятого Закону України №838-VIII від 26 листопада 2015 року.

В задоволенні даного клопотання судом першої інстанції було відмовлено, оскільки після скоєння злочину у 2017 році, за яким ухвалено вирок, взятий до уваги при ухваленні вироку у 2019 році, засуджений ОСОБА_7 під вартою не перебував, а йому було визначено міру покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Аналізуючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги засудженого та його захисника, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі змінами, внесеними у ч. 5 ст. 72 КК України Законом № 838-VIII, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вищевказаний Закон застосовувався до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 КК України законодавство про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

Положення, передбачені ч. 5 ст. 72 КК України, регулюються саме Кримінальним кодексом України, у зв`язку з чим охоплюються поняттям «закон про кримінальну відповідальність».

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18 травня 2017 року №2046-VIII (далі - Закон №2046-VIII), що набрав чинності 21 червня 2017 року, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими в ч. 1 ст. 72 КК України.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_7 вчинив злочин, за який відбуває покарання за зазначеним вище вироком, 10 вересня 2016 року (кримінальне провадженні внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003230 від 11 вересня 2016 року).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2016 року ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було продовжено ухвалами Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 листопада 2016 року, 29 грудня 2016 року та 15 лютого 2017 року.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався декілька разів, зворотну дію у часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Така позиція колегії суддів узгоджується і з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18).

Зазначені обставини при розгляді кримінального провадження судом першої інстанції не було враховано, що свідчить про неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність та згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
Таким чином, заява засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 23 вересня 2016 року до 13 квітня 2017 року у строк відбування покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 травня 2017 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу засудженого та його захисника слід задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановивши нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 травня 2020 року скасувати.

Заяву засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін його перебування під вартою в порядку ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року) в період з 23 вересня 2016 року до 13 квітня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4