Справа № 216/393/21
Провадження № 1-кп/216/635/21
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.01.2021 місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження № 0000259 від 18 листопада 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тулун Іркутської області Російської Федерації, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, офіційно не працює, неодружений, неповнолітній дітей на утриманні не має, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 26 травня 2003 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений 13 лютого 2005 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 7 днів;

- 25 липня 2006 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст. 69, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, звільнений 25 серпня 2007 року за відбуттям строку покарання;

- 04 лютого 2009 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 06 червня 2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 2 місяці 28 днів;

- 12 вересня 2012 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 09 березня 2016 року за відбуттям строку покарання;

- 07 травня 2019 року вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 06 серпня 2019 року за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

17 листопада 2020 року приблизно о 13.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи на вул. Грабовського в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, знайшов 10 сліп-пакетів з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом масою 8,494 г. Усвідомлюючи, що в знайдених сліп-пакетах у кількості 10 штук знаходиться наркотичний засіб - канабіс, реалізуючи раптово виниклий злочинний намір, спрямований на незаконне придбання та зберігання вказаного наркотичного засобу для власного споживання без мети збуту, підняв указані сліп-пакети в кількості 10 штук з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом і помістив до лівого карману своєї куртки, тим самим незаконно придбав канабіс, який з того моменту став незаконно зберігати без мети збуту.

Того ж дня, 17 листопада 2020 року близько 15.19 год. ОСОБА_3 , знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 , у присутності понятих добровільно видав працівникам поліції з лівої кишені своєї куртки 10 сліп-пакетів з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом масою 8,494 г. Згідно з висновком експерта від 25 листопада 2020 року № 19/104-17/1/3/1022 маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 7,824 г, який ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту для особистого вживання.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , отримавши копії матеріалів дізнання, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч. 1 ст. 394 КПК України, та подав до суду відповідну заяву про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка складена в присутності захисника ОСОБА_4 , тому у суду не має сумнівів у добровільності його позиції.

За встановлених обставин розгляд обвинувального акта здійснюється у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

З огляду на наведене, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , останній беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, фактичні обставини стороною обвинувачення встановлені правильно та не оспорюються учасниками судового провадження, тому винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, доведена поза будь-яким розумним сумнівом.

Ураховуючи викладене, зазначені дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено діяння, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, перебував під наглядом лікаря-психіатра в період з 2000 року до 2007 року з приводу реакції утрудненої адаптації з порушенням поведінки, перебуває під наглядом лікаря-нарколога з 2008 року з приводу вживання психостимуляторів зі шкідливими наслідками (а.к.п. 38-44).

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення, мотиви, спосіб та обстановку його вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного, наведені дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність офіційної роботи, родини та утриманців, перебування на обліках, наявність однієї пом`якшуючої обставини та відсутність обтяжуючих обставин.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, оскільки більш м`які види покарання не зможуть забезпечити досягнення його мети.

При цьому, зважаючи на характер і ступінь тяжкості вчиненого діяння, яке є кримінальним проступком, а також на перед і пост кримінальну поведінку обвинуваченого, який має постійне зареєстроване місце проживання, беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні вказаного проступку та щиро кається, тобто наявність такої сукупності обставин, яка істотно знижує ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства та із достатньою переконливістю свідчить про реальну можливість його виправлення без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, але в умовах здійснення належного контролю за його поведінкою й виконанням покладених на нього судом обов`язків під час такого звільнення, а також застосуванням протягом іспитового строку соціально-виховних заходів, необхідних для його виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру вчиненого діяння, його небезпечності й даним про особу винного, а також необхідним і достатнім для того, щоб обвинувачений ОСОБА_3 належною поведінкою протягом іспитового строку довів своє виправлення.

Призначаючи обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України суд враховує висновок щодо застосування цієї норми права, викладений у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2020 року у справі № 759/13520/18.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 634 грн 50 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 15).

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пп. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме наркотичний засіб - канабіс, який в спеціальному пакеті експертної служби МВС України № 3884340 переданий на зберігання до камери речових доказів Криворізького відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області згідно із квитанцією № 1125-н/20 (а.к.п. 22), - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 634 (одну тисячу шістсот тридцять чотири) грн 50 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку учасниками судового провадження, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1