Справа № 183/3447/19
№ 1-кс/183/1685/20

У Х В А Л А
04 грудня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №183/3447/19 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України,-

27 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 183/3447/19 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України.
Заява про відвід, яка надійшла до суду 02 грудня 2020 року мотивована тим, що суддею ОСОБА_5 було постановлено ухвалу у кримінальному провадженні №183/2/16 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які обвинувачені у тому ж злочині, що і ОСОБА_6 . Тому, на думку представника потерпілого, має місце повторна участь судді у тому ж кримінальному провадженні. Також, представником потерпілого були поданні клопотання про обрання запобіжного заходу, клопотання про об`єднання справ щодо того ж самого злочину, клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, клопотання про витребування матеріалів кримінальної справи, які не були задоволені судом. Вказане, на думку представника потерпілого, свідчить про упередженість та не об`єктивність судді ОСОБА_5 .
В судове засідання сторони кримінального провадження для розгляду заяви про відвід судді не з`явилися.
Суд, вивчивши заяву про відвід, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.
Так, у відповідності ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.
Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.
Як свідчать матеріали кримінального провадження № 183/3447/19 31 травня 2019 року справа передана в провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5
27 жовтня 2019 року представником потерпілого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_9 подано клопотання про витребування копій документів, а 11 лютого 2020 року представником потерпілого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 подано клопотання про обрання запобіжного заходу.
Протягом перебування справи в провадженні судді ОСОБА_5 судовий розгляд неодноразово був відкладений з об`єктивних причин, які унеможливлювали розгляд справи, в тому числі і за клопотанням представника потерпілого.
Відомості про подання представниками потерпілого інших клопотань в матеріалах кримінального провадження відсутні. Тому доводи заявника про наявність упередженості головуючого судді щодо не розгляду клопотань про повернення обвинувального акту прокурору, про об`єднання справ, є безпідставними.
Як на підставу відводу заявник також посилається на ту обставину, що 18 квітня 2019 року суддею ОСОБА_5 постановлено ухвалу про закриття справи у кримінальному провадженні №183/2/16 щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
У відповідності до ч.1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості, які свідчать про те, що суддя ОСОБА_5 брав участь у цьому ж провадженні, тобто у провадженні щодо ОСОБА_6 . Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не може вважатися тим же провадженням, оскільки стосується інших осіб.
Таким чином, доводи представника потерпілого, викладені у його заяві про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості судді або свідчить про повторну участь судді у цьому ж провадженні.
Встановлені обставини є підставою для залишення заяви про відвід без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 76, 81 КПК України, суд, -
Заяву представника потерпілого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №183/3447/19 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 28, ч.2 ст. 125 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1