У Х В А Л А
Іменем України
19 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного: ОСОБА_4 ,
захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 19.10.2020 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, востаннє вироком Вінницького міського суду від 14.09.2017 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, 17.10.2020 близько 19 год. 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні продуктового магазину «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка 2, помітив, що біля вхідних дверей до вказаного магазину знаходиться велосипед марки «Discovery» чорного кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку належного ОСОБА_8 велосипеду марки «Discovery» у корпусі чорного кольору, вартістю близько 4400 грн.
У подальшому, ОСОБА_4 з викраденим велосипедом зник з місця вчинення злочину, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 4400 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно.
За даним фактом розпочато кримінальне провадження №0001580, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вінниця, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, а саме:
- 18.05.2011 Староміським районним судом м. Вінниця за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.5 ст. 185, ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, (звільнений 17.04.2013 із Піщанської ВК №59 по відбуттю покарання);
- 14.09.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.5 ст. 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, (звільнений 13.03.2018 року із Вінницького УВП №1 по відбуттю покарання);
- 27.09.2019 прокуратурою м. Вінниця направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 190 КК України до Вінницького міського суду Вінницької області.
17.10.2020 ОСОБА_4 був затриманий після вчинення злочину в порядку ст. 208 КПК України.
18.10.2020 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
В діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 185 КК України.
Причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:
- Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 17.10.2020;
- Протоколом огляду місця події від 18.10.2020;
- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 18.10.2020;
- Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.10.2020;
- Протоколом пред`явлення предмета для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 17.10.2020;
- Характеризуючими матеріалами на ОСОБА_4 ;
- Повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 18.10.2020;
- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;
- Іншими матеріалами, зібраними у кримінальному провадженні.
Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 відноситься до категорії нетяжких злочинів та максимальний строк покарання, передбачений у санкції статті 5 років позбавлення волі.
Таким чином, підозрюваний усвідомлюючи суворість покарання може вживати заходів, щодо переховування від органів досудового розслідування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності у тому числі за скоєння тяжких корисливих злочинів, скоїв новий умисний нетяжкий злочин у період непогашеної судимості, що в свою чергу свідчить, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , останній зможе продовжити свою протиправну діяльність.
Таким чином підставами для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та ризики визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам. Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Домашній арешт не зможе забезпечити належну поведінку особи та перешкоджати здійснення ним психологічного впливу на підлеглих осіб, тощо.
На підставі викладеного слідчий просив клопотання задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні, щодо задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_4 є нетяжким, він вину визнає, у нього на утриманні перебуває дитина.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.
Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0001580 від 17.10.2020, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що 17.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001580 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185, КК України.
Зокрема, досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , будучи неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, востаннє вироком Вінницького міського суду від 14.09.2017 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, 17.10.2020 близько 19 год. 30 хвилин, перебуваючи у приміщенні продуктового магазину «АТБ-Маркет», що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка 2, помітив, що біля вхідних дверей до вказаного магазину знаходиться велосипед марки «Discovery» чорного кольору. У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, повторно, з корисливими мотивом та метою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку належного ОСОБА_8 велосипеду марки «Discovery» у корпусі чорного кольору, вартістю близько 4400 грн.
У подальшому, ОСОБА_4 з викраденим велосипедом зник з місця вчинення злочину, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 4400 гривень.

17 жовтня 2020 року ОСОБА_4 був затриманий після вчинення злочину в порядку ст. 208 КПК України.
18 жовтня 2020 року підозрюваному ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001580; протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 17.10.2020; протоколу огляду місця події від 18.10.2020; протоколу затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 від 18.10.2020; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 17.10.2020; протоколу пред`явлення предмета для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 17.10.2020; характеризуючими матеріалами на ОСОБА_4 ; повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 18.10.2020; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 , пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України обґрунтована.
У відповідності з пунктом 5 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, раніше неодноразово судимий, востаннє 14.09.2017 Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 72 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, звільнений 13.03.2018. Крім того, 27.09.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області направлено обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.
Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`заний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.
Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 1 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу, з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 43940,00 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 23:10 год. 15 грудня 2020 року.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 15 грудня 2020 року.
Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 43940,00 грн. (сорок три тисячі дев`ятсот сорок), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:
1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
4. утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у кримінальному провадженні;
5. здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя