Справа № 458/945/19
Провадження № 1-кп/452/49/2020
УХВАЛА

Іменем України

20 листопада 2020 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого : ОСОБА_4 ,
особи щодо якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Самборі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 14.08.2019 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий, раніше не судимого,-

про вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України,
встановив :
16 грудня 2019 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області з Львівського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000273 від 14 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_7 про вчинення ним суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1
ст. 289 КК України.
Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 14 серпня 2019 року приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи в с. Хащів, на вул. Середній Турківського району Львівської області, скориставшись тим що ОСОБА_4 відійшов від автомобіля марки «ВАЗ 21043», номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , не маючи права на користування транспортним засобом, протиправно сів до салону вказаного автомобіля та завівши двигун ключем, який знаходився в замку запалення, поїхав ним по дорозі в напрямку с. Лопушанка Турківського району Львівської області, де на вул. Нижній Кінець с. Лопушанка Турківського району Львівської області здійснив зіткнення з електричною опорою.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 158 від 27 листопада 2019 року ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії у розумово відсталої особи, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Таким чином, суспільно небезпечні дії ОСОБА_7 підпадають під ознаки складу суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, а саме, незаконне заволодіння транспортним засобом.
Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно ОСОБА_7 підтримав та просив задовольнити.
У судовому засіданні ОСОБА_7 , як особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, визнав, що саме він вчинив вищевказане суспільно небезпечне діяння, однак відмовився надати пояснення з приводу обставин його вчинення.
Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 проти застосування до
ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру не заперечував.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився із застосуванням до ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, проти задоволення клопотання не заперечував.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд вважає, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку стосовно ОСОБА_7 підлягає задоволенню, оскільки його обґрунтованість повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.
Показаннями допитаного у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_4 з яких вбачається. що йому в магазині, що с. Хащів Турківського району Львівської області, ОСОБА_9 повідомив, що ОСОБА_7 поїхав його автомобілем. Поїхавши за ним іншим автомобілем, побачив, що в с. Лопушанка Турківського району Львівської області його автомобіль знаходився в кюветі та наїхав на електричну опору. Після чого

ОСОБА_4 викликав працівників поліції. Потерпілий зазначив, що ОСОБА_7 був біля його автомобіля. Даний автомобіль, марки «ВАЗ 21043», номерний знак НОМЕР_1 , було повернуто ОСОБА_4 . Те, що ОСОБА_7 страждає на психічні захворювання йому відомо.

Показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_9 з яких вбачається. що він знаходився в магазині, що с. Хащів Турківського району Львівської області. До вказаного магазину на власному автомобілі під`їхав ОСОБА_4 та, припаркувавши його, зайшов у магазин. ОСОБА_9 побачив, що ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля ОСОБА_4 та поїхав, після чого повідомив про це потерпілого. Громадянин ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_4 на своєму автомобілі наздогнати ОСОБА_7 . Свідок зазначив, що від жителів с. Хащів довідався, що ОСОБА_7 є психічно неврівноважений.

Протоколами слідчих експериментів з потерпілим та свідками від 10 жовтня 2019 року, які підтвердили раніше надані покази.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 158 від 27 листопада 2019 року з якого встановлено, що ОСОБА_7 , під час інкримінованих йому дій, страждав хронічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії у розумово відсталої особи, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Розумова відсталість є вродженою патологією розвитку інтелекту. На даний час ОСОБА_7 також страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдної шизофренії у розумово відсталої особи, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Наявний у справі висновок експерта не викликає у суду сумнівів про те, що
ОСОБА_7 страждає на психічну хворобу, яка зумовлює його неосудність і викликає потребу в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру вказаного у висновку № 158 від 27 листопада 2019 року, оскільки є обґрунтованим, взаємодоповнючим та таким, що складений із врахуванням обставин даного кримінального провадження.
Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, яке виразилося у незаконному заволодінні транспортним засобом, доведено повністю.
Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Частиною 2 статті 94 КК України передбачено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.
Згідно ч. 2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Вислухавши думки прокурора та інших учасників судового провадження, з урахуванням положень ст. ст. 19, 94 КК України, ч. 2 ст. 513 КПК України, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи № 158 від 27 листопада 2019 року, характер та тяжкість захворювання ОСОБА_7 , тяжкість вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, пов`язаного із незаконним заволодінням транспортним засобом, з урахуванням ступеню небезпечності ОСОБА_7 для себе або інших осіб, суд вважає, що суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, було вчинено ОСОБА_7 в стані неосудності, в якому він перебуває і на даний час.
У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_7 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Оскільки, відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого в разі ухвалення обвинувального вироку, тому в даному випадку процесуальні витрати з ОСОБА_7 стягненню не підлягають.
Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 19, 92-94 КК України, ст. ст. 100, 124, 503, 512, 513 КПК України, суд,-
постановив:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 14.08.2019 року, відносно ОСОБА_7 , про вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:
-Автомобіль марки ВАЗ 21043 д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , з правом керування ОСОБА_4 вважати повернутим ОСОБА_4 .

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя