Справа 350/604/19
Номер провадження 1-кп/350/26/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000018, яке внесене в ЄРДР 17 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не одруженого, без постійного місця роботи, військовозобов`язаного, раніше не судимого, ветерана антитерористичної операції, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України,

за участю : прокурора ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7 та його представника адвоката ОСОБА_8
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 умисно заподіяв ОСОБА_9 тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.
Злочин вчинено за наступних обставин.
14 січня 2019 року в період з 4 до 5 години, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до ОСОБА_9 у житловий будинок що знаходиться по АДРЕСА_2 . Там, під час вживання алкогольних напоїв на побутовому ґрунті у нього виник конфлікт з потерпілим, під час якого обвинувачений умисно наніс ОСОБА_9 декілька ударів руками по голові, заподіявши тілесні ушкодження у виді закритої черепно - лицевої травми з переломом нижньої щелепи справа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, в м`які тканини голови, синців та саден в ділянці голови, крововиливів у слизову оболонку нижньої та верхньої губи справа, що ускладнились набряком та набуханням головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення.

Крім того руками та ногами обвинувачений наносив потерпілому удари по інших частинах тіла, спричинивши тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітки з переломом 7-го ребра зліва, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, та синців у ділянці грудної клітки, садна та синця в ділянці лівої руки, синця та садна в ділянці правої руки, садна в ділянці правої ноги, садна в ділянці лівої ноги, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після спричинення тілесних ушкоджень, обвинувачений залишив потерпілого у його будинку та пішов додому.

17 січня 2019 року потерпілий був госпіталізований до Калуської ЦРЛ.

07 лютого 2019 року від отриманих тяжких тілесних ушкоджень, що ускладнились набряком та набуханням головного мозку, що знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, та були завдані потерпілому обвинуваченим ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_9 помер по місцю свого проживання у АДРЕСА_2 .

Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.
Свою вину у вчиненні злочину обвинувачений визнав та пояснив, що 13 січня 2019 року був у свого знайомого ОСОБА_10 , з яким випили пляшку горілки, а вечором пішов до місцевого буфету де вживав алкогольні напої. У загальному він випив приблизно 0,5 літра горілки. Приблизно о 3 - 4 годині ночі з дому, взяв пляшку горілки та пішов до потерпілого ОСОБА_9 . Вхідні двері були не замкнені. Він зайшов всередину та розбудив сплячого у одязі потерпілого, з яким разом почали розпивати горілку. Тут між ними виник конфлікт. Він сварив потерпілого за те, що у будинку не прибрано, всюди безпорядок, що він пиячить, продає для придбання алкоголю своє майно. Потерпілий сказав йому щось образливе, а тому він ударив його кулаком два рази в обличчя в ділянку щелепи. Удари наносив правою та лівою рукою відповідно з обох боків. Від ударів потерпілий упав спочатку на коліна, а потім на землю обличчям до підлоги, втративши свідомість. Якийсь час потерпілий лежав на землі, а потім він підняв його та допоміг сісти на ліжко. Він бачив, що у потерпілого потекла кров десь біля губи, точно не пам`ятає.
Коли він прийшов до ОСОБА_9 , будь - яких видимих тілесних ушкоджень на тілі потерпілого не було. Про будь які конфлікти потерпілого з кимось іншим у ту ніч йому не відомо.
Всі обставини чітко не пам`ятає, тому що був п`яним та відтоді пройшло багато часу. Допускає, що і інші тілесні ушкодження потерпілому міг спричинити він.
Додому він прийшов приблизно о 5 годині та ліг спати. Проснувшись приблизно о 8-9 годині ранку пішов до потерпілого. Останній лежав у сінях на підлозі обличчям до низу без свідомості. Він привів потерпілого до свідомості, затягнув до хати та допоміг лягти на ліжко. У потерпілого на обличчі була кров, він самостійно не міг рухатися та не розмовляв. Він дав потерпілому горілки, затопив у хаті, тому що було дуже холодно та пішов додому.
Пізніше приблизно в обід знову прийшов до потерпілого. Останній лежав на підлозі, обличчям до низу. Він знову підняв потерпілого та вклав у ліжко.
Повернувшись додому, про те що побив потерпілого розказав матері та ліг спати, проспав до кінця дня і наступну ніч. Більше нікому не повідомляв, бо думав, що такий стан потерпілого минеться сам по собі, вважав, що він трохи відлежиться і йому стане краще. Його мати ходила до ОСОБА_9 у той час коли він спав, повернувшись розповідала, що останній лежить побитий. Потім він дзвонив братові потерпілого ОСОБА_11 , повідомив, що ОСОБА_12 лежить побитий, що декілька разів ударив його, але трохи переборщив.
В ту ніч він був одягнутий у військову кофту, светр на замку, чорні штани та шапку, взутий у черевики «берци».
Раніше він мав конфлікти з потерпілим, через його зловживання алкоголем, але його не бив.
Він не мав наміру спричиняти потерпілому тяжких тілесних ушкоджень тим більше не бажав його смерті, оскільки той доводився йому родичем, вони перебували у товариських відносинах. Він тільки хотів перевиховати потерпілого, щоб той перестав зловживати спиртним, продавати своє майно, про те, щоб поговорити з потерпілим його просив і брат потерпілого ОСОБА_13 . Коли останній відвіз потерпілого у лікарню, він його там провідував, давав братові гроші на ліки, за рецептом лікарів і сам купляв усе необхідне.
Щиро шкодує, що так сталося, з часу вчинення злочину все переосмислив, запевняє, що таке більше ніколи не повториться. Просить врахувати, що у нього залишилася хвора мати, яка потребує його підтримки.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 - брат потерпілого ОСОБА_9 , дав показання про те, що його брат ОСОБА_9 останнім часом жив сам. У нього є дружина та дочка. Однак останні його залишили, дружина подала на розлучення, бо ОСОБА_12 зловживав алкоголем. Брат жив у хаті, в якій були дві кімнати та коридор. Брат мав господарку, корову, коня, однак все продав та пропив з друзями. У нього постійно відбувалися п`янки, охочі випити сходилися туди з цілого села.
Він живе окремо від брата у іншому будинку, працює вахтовим методом у горах у селі Осмолода, вдома у селі Липовиця буває рідко.
На різдвяні свята з братом не спілкувався, оскільки той був у запої. Не заперечує, що мав розмову з обвинуваченим, щоб той поговорив з братом щодо його поведінки.
14 січня 2019 року він був на роботі. Йому зателефонував обвинувачений ОСОБА_3 та повідомив, що брат лежить побитий, не розмовляє. Також сказав, що вдарив брата пару раз за те, що він зловживає алкоголем, пропиває гроші та продає майно. Думає що перестарався.
Він спочатку не надав особливо значення цій телефонній розмові, зважаючи на спосіб життя, який вів його брат. Однак через кілька днів подзвонила колишня братова дружина та повідомила, що брат лежить побитий, питала чи везти його в лікарню. 17 січня 2019 року він приїхав з роботи у село Липовиця. Брат був без свідомості. У хаті було прибрано, хтось йому казав що підлогу від крові мила мати обвинуваченого. Він відвіз брата у лікарню. У брата були численні тілесні ушкодження, зламана щелепа. Тому брат не міг говорити. На ногах були рани у виді глибоких подряпин та саден, обморожені пальці. З Рожнятівської лікарні ОСОБА_12 відразу забрали в Калуську лікарню, де йому призначили лікування. Він придбав необхідні ліки, витративши приблизно 20000 гривень. Прогнози лікарів були невтішні, казали, що з такими ушкодженнями брат не виживе. Лікар сказав, що потрібно ампутувати обморожені пальці. Він не дозволив, натомість наполіг, щоб забрати потерпілого додому. Вже вдома наступного ранку потерпілий помер.
Обвинувачений приходив у лікарню, приносив гроші на лікування, шкодував що так вийшло, казав, що вдарив потерпілого лише два рази, що потерпілий упав та вдарився до тумбочки.
З обвинуваченим вони родичі, троюрідні брати. Вони товаришували, підтримували хороші взаємовідносини. Йому також відомо, що обвинувачений та потерпілий приятелювали, часто разом випивали.
Вважає, що обвинувачений побив його брата. Зважаючи на всі обставини справи на суворому покаранні не настоює. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має. Від заявленого цивільного позову відмовляється та просить залишити його без розгляду.
Свідок ОСОБА_14 мати обвинуваченого, у судовому засіданні дала показання про те, що потерпілий ОСОБА_9 доводився їм родичем та жив неподалік. Ще з літа потерпілий зловживав алкоголем, дружина з дочкою від нього пішли і він жив один. Вдома у потерпілого часто були п`янки. Там у нього постійно гостювали сусіди ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_12 . Він продавав майно та пропивав. Вона робила потерпілому зауваження щодо його способу життя, тому він її обзивав.
ЇЇ син тривалий час перебував у зоні проведення АТО, після повернення додому став трохи неврівноважений, часто дратувався. Вона розказувала синові про спосіб життя ОСОБА_9 і про те, що він її обзивав.
14 січня 2019 року її син повернувся додому приблизно о п`ятій годині ранку, розповідав, що був у ОСОБА_9 , що в нього дома безлад, не затоплено та він у хаті замерзає. Син також розповів їй, що через це у них з потерпілим був конфлікт, він ударив його два рази.
У вівторок 15 січня вона пішла додому до потерпілого. Останній лежав на ліжку, на голові у нього були сліди побиття, на подушках була кров. Потерпілий не розповідав, хто його побив, лише просив горілки. Вона затопила в хаті, подзвонила медсестрі та родичам. Через деякий час прийшли сусіди ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Пізніше прийшла дружина та дочка потерпілого, місцева лікарка. Вона точно не знає, хто прибрав у хаті потерпілого. Син ходив його провідувати, казав, що ОСОБА_16 прибирає. Кілька днів потерпілий лежав вдома, їй відомо, що родичі давали йому горілку. До лікарні його не везли, бо не мали грошей. ОСОБА_9 забрали в лікарню тільки тоді, як приїхав брат ОСОБА_7 . Її син їздив у лікарню, дав на лікування 2000 гривень.
Вона часто хворіє, є інвалідом першої групи, у неї відказують ноги. Син є її єдиною опорою, доглядав за нею, допомагав по господарству, купляв ліки, давав гроші на утримання. Тепер вона залишилась сама, без жодної підтримки.
Свідок ОСОБА_19 у судовому засіданні дала показання про те, що доводиться дружиною потерпілого ОСОБА_9 . Від вересня 2018 року вони разом не жили, тому що чоловік став зловживати алкоголем, бив її і вони разом з дочкою від нього пішли.
15 січня 2019 року ОСОБА_18 повідомила, що ОСОБА_12 побитий. Вони з дочкою пішли до чоловіка. Він лежав на ліжку, був дуже побитий, обличчя в синцях, був при свідомості, говорити не міг, бо щелепа була зламана.
У хаті нікого не було, проте хтось натопив. Посеред кімнати була купа пляшок, по стінах, на столі і на шторах була кров.
Вони переодягали потерпілого, бачили, що на ногах у нього також є синці та сліди побиття.
Приходила ОСОБА_17 та сказала, що у потерпілого була лікарка, яка зробила укол та радила везти його в лікарню. Вони вирішили залишити потерпілого вдома доки не приїде його брат ОСОБА_7 , тому що не мали грошей на лікування.
15 січня, приблизно о 18 годині приходив обвинувачений, казав, що він його вдарив два рази, при цьому пояснив, що він мав на меті таким способом переконати потерпілого припинити зловживати алкоголем.
Вона доглядала потерпілого ОСОБА_9 протягом трьох днів, він не міг говорити та їсти, вживав тільки трохи бульйону. Також на його прохання вона давала йому випити горілки. Потерпілий не міг ходити, лежав, природні потреби справляв під себе, вона прибирала.
17 січня з роботи повернувся брат потерпілого ОСОБА_7 , який викликав швидку та подбав про госпіталізацію ОСОБА_9 .
У ОСОБА_12 були нормальні взаємовідносини з сусідами ОСОБА_20 , він з ними часто пив горілку. Про близькі стосунки у її чоловіка з ОСОБА_21 їй нічого не відомо.
Чоловік ні з ким не конфліктував, ворогів у нього не було.
Аналогічні показання у судовому засіданні дала дочка потерпілого ОСОБА_9 свідок ОСОБА_22 , яка підтвердила, що у вересні 2018 року вони з матір`ю пішли від батька та стали проживати у бабусі через те, що батько зловживав алкоголем, часто бив матір, інколи піднімав руку і на неї. 14 січня 2019 року вони з матір`ю були в гостях у с. Петранка, а коли повернулися додому 15 січня, прийшла батькова сусідка ОСОБА_23 , яка повідомила, що батька побили і він вдома лежить. Вони з матір`ю пішли до батька. Двері були незачинені, в будинку всюди безлад, розкидані пляшки. Батько був побитий, на обличчі синці та засохла кров. Сліди крові були на ліжку, меблях, шторах. На підлозі крові не було, допускає, що підлога була вимита до того, як вони прийшли. Батько спав, спочатку на них ніяк не реагував, а потім був при свідомості, говорив, але що він говорить неможливо було розібрати. Увечері прийшов обвинувачений, казав, що вдарив батька два рази, щоб той перестав пити. Також приходила медсестра, міряла батькові тиск, робила уколи.
17 січня з роботи повернувся її стрий ОСОБА_7 і батька забрали в лікарню. У лікарні вона бачила обвинуваченого, він спілкувався ОСОБА_20 . Обвинуваченого вважає нормальною людиною, ніколи не замічала за ним нічого поганого. Її батько, коли випивав, був конфліктним та агресивним. Із сусідами у батька були нормальні взаємовідносини.
Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні дав показання про те, що 13 січня 2019 року до нього приходив стригтися ОСОБА_3 . Після стрижки вони разом випили пляшку горілки. Після обіду обвинувачений пішов, сказав, що йде додому, і того дня він його більше не бачив. Щодо конфлікту, який відбувся між потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_3 йому нічого не відомо. Від людей у селі чув, що потерпілого побив ОСОБА_3 .
Свідок ОСОБА_24 - сільський фельдшер, у судовому засіданні дала показання про те, що 15 січня 2019 року була на виклику у потерпілого ОСОБА_9 . У хаті були його двоюрідні сестри ОСОБА_18 та ОСОБА_25 . У хаті було затоплено і помито. ОСОБА_25 сказала, що помила підлогу. Хворий лежав у ліжку, жінки казали, що не знають, що сталося. Вона оглянула потерпілого, виявила перелом щелепи, на обличчі були синці, руки і ноги синюшні. Потерпілий був при свідомості, махав головою, що її чує. Вона допустила, що потерпілий у нетверезому стані впав, довго лежав у холодній хаті, тому обморозив руки та ноги. Вона поміряла йому тиск і викликала швидку, виставила діагноз алкогольне сп`яніння і травма щелепи. До приїзду швидкої пішла додому. Того дня її кликали до потерпілого ОСОБА_9 ще два рази. Увечері у потерпілого піднявся тиск і вона вколола йому анальгін з димедролом.
Наступного ранку вона знову приходила до потерпілого. Ін`єкції не робила, бо тиск був нормальний. На видимих частинах тіла проявилися синці, на кінцівках були виражені ознаки обмороження. У будинку були дочка потерпілого зі своєю матір`ю, та ОСОБА_18 . Вона сказала, що можливо потерпілого хтось побив, що треба повідомити в поліцію. ОСОБА_18 стала її обзивати і вона пішла геть. Їй відомо, що швидка і першого і другого дня приїжджала до потерпілого, але його родичі відмовлялися від його госпіталізації, бо чекали на брата ОСОБА_7 .
Потерпілого вона знала як неконфліктну людину. У нього не було ворогів, не знає випадків, щоб його до того хтось бив.
Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні дав показання про те, що потерпілий ОСОБА_9 був його сусідом, вони були у хороших взаємовідносинах, часто разом випивали. Останній раз він зустрічався з потерпілим за кілька днів до того, як його побили. Потерпілий виглядав нормально, ніяких тілесних ушкоджень не мав. Вранці 14 січня він вийшов надвір по дрова, бачив ОСОБА_25 , яка сказала, що прибирала у потерпілого в хаті, що він лежить побитий. Через деякий час він бачив, як до потерпілого йшла фельдшерка. Коли вона поверталася, то сказала його тещі, що потерпілий побитий. Хто приходив до потерпілого напередодні та хто його побив він не бачив і нічого підозрілого не чув. Одного разу потерпілий скаржився йому, що обвинувачений ОСОБА_3 його бив, але він вирішив не вмішуватися у їхні взаємовідносини, бо вважав, що так як вони брати, то самі з`ясують стосунки. Його дружина ОСОБА_27 доводиться потерпілому родичкою, перебувала з ним у хороших взаємовідносинах, ніяких інтимних стосунків між ними не було.
Аналогічні показання у судовому засіданні дала свідок ОСОБА_27 дружина ОСОБА_26 , яка підтвердила що вони живуть по-сусідству з потерпілим ОСОБА_9 та перебували з ним у добрих відносинах. Про те, що потерпілий лежить вдома побитий, вона дізналася від матері ОСОБА_28 , якій про це розповіла фельдшерка. Останній раз вона бачила потерпілого 06 січня, він був акуратно вдягнений. Хто до нього приходив та міг нанести йому тілесні ушкодження не знає. Також пояснила, що вони з потерпілим родичі, і будь які зв`язки інтимного характеру з потерпілим заперечила.
О 13 годині 13 хвилин 17 січня 2019 року по телефону до чергової частини відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що невідомі побили його брата ОСОБА_9 . Повідомлення зареєстроване в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за № 173, що підтверджується рапортом старшого інспектора - чергового Рожнятівського відділення поліції (а. с. 247, Т-1).

17 січня 2019 року з 20 години 10 хвилин по 22 годину 05 хвилин проведено огляд місця події, яким є одноповерховий житловий будинок у АДРЕСА_2 . При вході в будинок знаходиться коридор, в якому зліва та справа входи до житлових кімнат. У кімнаті, вхід до якої розміщений справа по коридору, обстановка не порушена, там холодно, відсутнє опалення. В кімнаті зліва по коридору, у правому кутку знаходиться піч, біля протилежної від входу стіни розташована меблева стінка, між нею та піччю біля правої стіни знаходиться розкладний диван, на протилежній стіні вікно, біля нього дерев`яний стіл. На розкладному дивані виявлено дві подушки, покривало, наволочки, ковдру з підодіяльником. На подушках виявлено плями червоного кольору, подібні на кров. Також аналогічні плями на наволочці синього кольору. На вікні штори рожевого кольору з поперечкою з тюлі, кінці якої по обидва боки опускаються на штори. На лівій частині поперечки, яка звисає до низу, виявлено сліди у вигляду крапель темно-червоного кольору. При огляді меблевої стінки на тумбочці, на краю стільниці трюмо виявлені плями подібні на кров, які знаходяться по середині та на краю зліва. Також на даній стільниці знаходиться електричний чайник, на електрошнурі якого виявлено плями темно-червоного кольору, схожі на кров. На коробці вхідних дверей на боковій частині на відстані 115 см від порогу з самого краю також виявлено пляму темно - червоного кольору, схожу на кров. На підлозі біля вікна справа біля м`якого крісла виявлено плями у вигляді крапель, що схожі на кров. Між двома тумбами, що знаходяться біля стіни, виявлено одяг, серед якого куртка кольору «хакі» з капюшоном, на внутрішній поверхні якої є сліди темно червоного кольору. Також виявлено штани спортивні темно - сірого кольору та светр сірого кольору плетений з слідами темно - червоного кольору, схожими на кров. На вулиці між господарськими будівлями виявлено поліетиленовий пакет, в якому знаходилися порожні пляшки з - під алкогольних напоїв. На вказаних пляшках виявлено сліди пальців рук. З місця події вилучено: три порожні пляшки, два пакети з одягом, вісім слідів пальців рук, змиви речовини з тумбочки в коридорі, зрізи рами дверей з слідами, подібними на кров, змиви слідів з підлоги в кімнаті будинку, змиви слідів з тумбочки в кімнаті будинку, наволочки з слідами, подібними на кров, що підтверджується протоколом огляду місця події від 17 січня 2019 року з доданими до нього фото та схемами (а. с. 217-241, Т-1).

Потерпілий ОСОБА_9 перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Калуської ЦРЛ з 17 січня по 6 лютого 2019 року з діагнозом: «Важка закрита ЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеню. Обширні вогнища забою обох гемісфер головного мозку. САК. Перелом кісток нижньої щелепи. Обмороження пальців лівої стопи», що підтверджується повідомленням Калуської ЦРЛ від 18 січня 2019 року № 93 та витягом з медичної карти стаціонарного хворого № 579 від 06 лютого 2019 року (а. с. 243, 245 Т-1).

17 січня 2019 року проведено огляд місця події житлового будинку, який знаходиться у АДРЕСА_1 , в якому проживає обвинувачений ОСОБА_3 . З місця огляду вилучено виданий обвинуваченим одяг, в якому він був одягнений: джинсові штани чорного кольору, светр зеленого кольору з воєнної уніформи, пару черевиків на шнурках коричневого кольору, джинсові штани синього кольору, та пара черевиків з біркою всередині з написом на ній: «черевики бойові», виробництва 2016 року, коричневого кольору, що підтверджується протоколом огляду місця події від 17 січня 2019 року з доданими до нього фото-таблицями (а. с. 2-11, Т-2).

07 лютого 2019 року проведено огляд місця події житлового будинку АДРЕСА_2 , в одній з кімнат якого виявлено труп ОСОБА_9 , який направлено в морг Калуської ЦРЛ, де проведено його огляд та судово - медичну експертизу з метою встановлення причин смерті, що підтверджується протоколом огляду місця події від 07 лютого 2019 року та протоколом огляду трупа з відповідними фото (а. с. 16 - 23, 24-27 Т-2 ).

Обвинувачений ОСОБА_3 у ході досудового розслідування розповів про обставини нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 у його будинку та обстановку, яка була в будинку на той час, що підтверджується протоколом проведення слідчого експерименту від 12 лютого 2019 року з додатками у вигляді флеш-копій з відеозаписом слідчого експерименту, які досліджені у судовому засіданні (а. с. 28-31, Т-2).

Сліди пальців рук виявлені та вилучені 17 січня 2019 року при огляді місця події частково придатні для ідентифікації особи, залишені не ОСОБА_3 , а іншою особою чи особами. Встановити, чи не залишені сліди пальців рук потерпілим ОСОБА_9 неможливо, оскільки папілярні узори у відбитках пальців рук на дактилокарті, заповненій на ім`я потерпілого, для порівняльного дослідження непридатні, що підтверджується висновком експерта № СЕ-19/109/14-78Д/19 від 19 лютого 2019 року (а. с. 34-42, Т-2).

При судово -цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук ОСОБА_3 знайдено лише без`ядерні епітеліальні клітини, походження яких від самого ОСОБА_3 можна вважати найбільш імовірним. Кров у даних об`єктах не виявлена, що підтверджується висновком експерта №14 від 25 лютого 2019 року (а. с. 46, 47, Т-2 ).

Кров потерпілого ОСОБА_9 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти - А за ізосерологічною системою АВО, що підтверджується висновком експерта № 32 від 07 лютого 2019 року (а. с. 51, Т-2).

Кров ОСОБА_3 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти - В за ізосерологічною системою АВО, що підтверджується висновком експерта № 33 від 07 лютого 2019 року (а. с. 56, Т-2).

У помарці на марлевому тампоні - змиві, вилученому з тумбочки кімнати з місця події, у плямах на наволочці, вилученій з місця події, в помарці на марлевому тампоні - змиві, вилученому з тумбочки коридору місця події виявлена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В з ізосерологічної системи АВО. Отже кров на вищезазначених речових доказах може належати особі (особам) групи В з ізогемаглютиніном анти - А або ж особам (особі) групи АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливості належності крові потерпілому ОСОБА_9 , що підтверджується висновком експерта № 35 від 22 лютого 2019 року (а. с. 61, 62, 64,65 Т-2).

В помарках на наволочці та в помарках на зрізі з рами дверей та на марлевому тампоні кров не виявлено, що підтверджується висновками експерта №№ 35, 36 від 22 лютого 2019 року (а. с. 58, 59,61,62 Т-2).

У помарці на штанах чорного кольору, вилучених в підозрюваного ОСОБА_3 знайдена кров людини. При серологічному дослідженні виявлений антиген В ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вказаному вище речовому доказі, може належати особі (особам) групи В з ізогемглютиніном анти-А або АВ ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість приналежності крові потерпілому ОСОБА_9 . У слідах на черевиках, светрі, джинсових штанах синього кольору, вилучених у підозрюваного ОСОБА_3 слідів подібних на кров не знайдено, що підтверджується висновком експерта № 79 від 15 березня 2019 року (а.с. 67, 68 Т-2).

У слідах на светрі та на куртці потерпілого ОСОБА_9 , вилучених під час огляду місця події, знайдена кров людини. При серологічному дослідженні у зазначених об`єктах виявлені антиген В та ізогемаглютинін анти-А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, кров, що виявлена на вказаних речових доказах, може належати особі (особам) групи В з ізогемглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО, що не виключає можливість приналежності крові потерпілому ОСОБА_9 . На спортивних штанах потерпілого ОСОБА_9 слідів подібних на кров не знайдено, що підтверджується висновком експерта № 78 від 15 березня 2019 року (а.с. 70, 71 Т-2 ).

Смерть ОСОБА_9 настала від закритої черепно - лицевої травми з переломом тіла нижньої щелепи справа, крововиливами під м`яку мозкову оболонку та в речовину головного мозку, в м`які тканини голови, синцями та саднами в ділянці голови, крововиливом в слизову оболонку нижньої та верхньої губи справа, що ускладнилася набряком та набуханням головного мозку. Зазначена травма утворилася від дії тупих твердих предметів, якими могли бути як руки, ноги, так і інші тупі тверді предмети, в термін від 10 і більше діб до моменту настання смерті. Наявність декількох точок прикладання сили (зон контакту з тупими твердими предметами) на різних протилежних ділянках голови виключає можливість утворення зазначеної черепно - мозкової травми за механізмом удар - протиудар, під час падіння тіла на площину, а свідчить про її утворення внаслідок нанесення ударів тупими твердими предметами, та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті, і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент спричинення.
Крім того у Чоповського малися тілесні ушкодження у виді закритої травми грудної клітки з переломом 7-го ребра зліва; синців у ділянці грудної клітки; садна та синця в ділянці лівої руки; синця та садна в ділянці правої руки; садна в ділянці правої ноги; садна в ділянці лівої ноги.
Закрита травма грудної клітки з переломом 7-го ребра зліва має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а решта описані вище тілесні ушкодження мають ознаки легких.
Всі тілесні ушкодження утворилися прижиттєво від дії тупих твердих предметів, могли утворитися і при нанесенні ударів такими предметами у вказані ділянки тіла і не є характерними для одномоментного чи багаторазового падіння на площину. ОСОБА_9 було нанесено не менше 2-3 ударів у ділянку голови, в ділянку грудної клітки не менше 2 ударів, в ділянку лівої руки 2 удари, в ділянку правої руки не менше 2 ударів, в ділянку правої ноги не менше 3 ударів, в ділянку лівої ноги не менше 2 ударів. Судово - медичних даних про послідовність спричинення тілесних ушкоджень нема.
Окрім того на тілі трупа ОСОБА_9 мались: обмороження пальців обох стоп І-ІІІ ступеня, які утворилися від тривалої дії низької температури. Судово - медичних даних, які б вказували на можливу боротьбу або самооборону нема, що підтверджується висновком експерта № 25 судово - медичної експертизи трупа ОСОБА_9 від 25 березня 2019 року (а. с. 73 - 82, Т-2).

Обвинувачений ОСОБА_3 був учасником АТО, має право на пільги встановлені законодавством України для учасників бойових дій, проживає разом з матір`ю ОСОБА_14 1951 року народження, яка є інвалідом І групи та постійно хворіє, внаслідок чого не здатна до самообслуговування, умови проживання незадовільні, що підтверджується копією посвідчення (а. с. 103, Т-2) довідкою про склад сім`ї № 191 від 08 лютого 2019 року (а. с. 104, Т-2), актом обстеження матеріально - побутових умов проживання обвинуваченого від 18 січня 2019 року (а. с. 106, Т-2), медичними довідками (а.с.205 т.2).

Обвинувачений є ветераном антитерористичної операції, проявив себе з гідністю і честю під час служби у збройних силах України, відчув на собі весь тягар війни та не отримав вчасно достойну реадаптацію, що підтверджується зверненням спілки об`єднання воїнів АТО (а. с. 211 т. 2).

ОСОБА_3 після служби у ЗСУ лікувався у госпіталі ветеранів війни та у Рожнятівській ЦРЛ з приводу хвороб колінного суглоба, шлунка та печінки, що підтверджується виписками з історії хвороб та довідкою, виданою Івано-Франківським госпіталем ветеранів війни (а. с. 207-210 т.2).

Обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на диспансерному обліку в наркологічному та психо неврологічному кабінетах не знаходиться, що підтверджується довідками з медичного закладу № 35 та № 37 від 07 лютого 2019 року (а. с. 99-101, Т-2 ).

ОСОБА_3 є жителем села Липовиця, на даний час ніде не працює, по місцю проживання характеризується виключно з позитивної сторони, що підтверджується характеристикою з місця проживання від 08 лютого 2019 року (а. с. 107, Т-2).

Відповідно до ч. 1 статті 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Відповідно до ст. 3 та ст. 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до п. 1 ППВСУ N 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» необхідно звернути увагу судів на необхідність суворого додержання вимог законодавства, що передбачає відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи. Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного статтями 3 та 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання судами вимог кримінально - процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.

ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав, зазначив, що точно пригадує, як наніс потерпілому два удари в ділянку голови, однак не мав наміру спричиняти йому такі тяжкі тілесні ушкодження і не хотів його смерті. Отже судом достовірно встановлено, що саме ОСОБА_3 , маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_9 не менше 2 ударів в ділянку голови. Висновком експерта підтверджено, що саме тілесні ушкодження, отримані потерпілим в ділянку голови були небезпечними для його життя у момент спричинення та є у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.
Тілесні ушкодження, отримані потерпілим у інших ділянках тіла не були тяжкими та не є у причинному зв`язку з настанням його смерті.
Аналізуючи досліджені судом докази у їх сукупності, показання свідків, протоколи слідчих дій, висновки експертів, речові доказами, суд дійшов до висновку, що своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_9 умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило його смерть, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України.

Кваліфікуючи дії обвинуваченого саме за вказаною нормою КК України, суд виходить з того, що ОСОБА_3 умисно спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, і суспільно-небезпечний наслідок у виді настання смерті потерпілого ставився з його вини, оскільки наносячи йому удари у життєво важливий орган голову, він міг і повинен був передбачити спричинення йому таким чином тяжких тілесних ушкоджень.

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК настає внаслідок заподіяння особі умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечним, протиправним діянням та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. До того ж тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.
Для застосування ч. 2 ст. 121 КК України обов`язковою і необхідною умовою є встановлення причинного зв`язку між тяжкими тілесними ушкодженнями і смертю, що настала.
Ч. 2 ст. 121 КК України може бути застосована і в тому разі, коли смертельний наслідок, який перебував у причинному зв`язку з умисним тілесним ушкодженням, не був усунений лікарським втручанням, хоча й міг бути ним усунений, зокрема через несвоєчасне надання медичної допомоги, відсутність необхідних препаратів чи обладнання, лікарську помилку тощо.
Судом встановлено, що 14 січня 2019 року обвинувачений ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово під час конфлікту, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до виникнення тяжкої черепно-мозкової травми, від якої він ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. Отже на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд приходить до переконання, що між протиправними діями обвинуваченого, які мали активний характер, і їх наслідками, що настали у виді смерті потерпілого, існував прямий причинний зв`язок, а тому дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема способу вчинення злочину, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, суд вважає, що вина обвинуваченого в умисному спричиненні потерпілому саме тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило його смерть, стороною обвинувачення доведена поза розумним сумнівом.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд приймає до уваги, що він вчинив тяжкий злочин та особу винного, те що до кримінальної відповідальності він притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання та служби у ЗСУ, був учасником АТО, після участі у якій не отримав відповідної і необхідної реадаптації та інтеграції в суспільство, має на утриманні хвору матір, котра є інвалідом І групи та потребує стороннього догляду.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнає вчинення злочину перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, а обставинами, що пом`якшують покарання - його щире розкаяння у вчиненому та сприяння органам досудового розслідування у розкритті злочину, його відношення до вчиненого - матеріальну підтримку у лікуванні потерпілого, поведінку обвинуваченого і потерпілого, що передувала події, їх спосіб життя та стосунки. До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд відносить погіршення його стану здоров`я та не забезпечення йому державою відповідної реадаптації та інтеграції у суспільство після участі у АТО. Також суд враховує думку потерпілого, який претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має та не просить про призначення обвинуваченому суворого покарання .
Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Більш суворий вид покарання, з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

З врахуванням особи винного та всіх обставин справи, зокрема наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України та призначити йому основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті 121 ч. 2 КК України, що буде достатнім та необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з 09 лютого 2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити до вступу вироку у законну силу.

Заявлений потерпілим цивільний позов необхідно залишити без розгляду на підставі зробленої ОСОБА_7 заяви.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та відповідно до ст. 124 зазначеного кодексу вирішує питання процесуальних витрат по справі.

Керуючись статтями 368 - 369, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України та відповідно до ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з поміщенням його до кримінально - виконавчої установи.

Строк відбування покарання обвинуваченому рахувати з часу взяття його під варту, тобто з 12 години 09 лютого 2019 року.
До вступу вироку у закону силу залишити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речові докази по справі: вісім слідів пальців рук, змиви речовини з тумбочки в коридорі, змиви речовини з підлоги та тумбочки в житловій кімнаті, зріз з рами дверей із слідами, подібними на кров, наволочку з подушки з слідами крові, та одяг потерпілого ОСОБА_9 знищити, одяг та взуття ОСОБА_29 повернути йому.

Стягнути з ОСОБА_3 у доход держави 2002 гривні в рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1