Справа № 544/908/20
№ пров.1-кп/544/133/2020
Номер рядка звіту 227
В И Р О К
іменем України

18 листопада 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду на вул. Ярмарковій, 17, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, унесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за № 0000339 від 22.06.2020, стосовно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карцах Угорщина, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта вища, не одруженого, утриманців не має, майора ЗС України, працюючого помічником начальника навчального відділу Військової академії ( АДРЕСА_1 ), учасника бойових дій, раніше не судимого,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК України)

із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення: прокурора військової прокуратури Полтавського гарнізону ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в :

22.06.2020 близько 13 години 10 хвилин, керуючи транспортним засобом - автомобілем «ВАЗ 21093» державний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Київ- Харків-Довжанський, і проїжджаючи 145 км. + 802 м в Пирятинському районі, Полтавської області, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме, проявив неуважність, не дотримався безпечної дистанції, не вжив заходів для зупинки свого автомобіля та допустив зіткнення з причепом «Weijer», державний номер НОМЕР_2 , який транспортувався автомобілем «Кіа Sportage» державний номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , яка рухалася попереду в попутному напрямку, в результаті якого пасажирка ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 054 від 27.07.2020 року, ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: розтрощення черепу з чисельними уламковими переломами лицьового та мозкового черепу з забито-рвано-скальпованою раною голови і розривом твердої мозкової оболонки та повною евентерацією (відсутністю) речовини головного мозку та мозочку, саден лівого плечового суглобу та лівого ліктьового суглобу з забитою раною і садна лівого стегна, вивиху лівого стегна у кульшовому суглобі, саден лівої гомілки та скокового і колінного суглобів, синця лівого скокового суглобу та склепіння ступні, саден п`ятого пальця лівої стопи і тильної поверхні правої ступні та основи правого наколінника і правого передпліччя, уламкового перелому дистальної голівки правої променевої кістки в ділянці правого зап`ястя в типовому місці, забито - рваної рани тильної поверхні проксимальної фаланги першого пальця правої кисті та подібної рани тильної поверхні правої кисті та проксимальної фаланги 4-го пальця її, уламкового перелому 4-гої та 5-тої кісток правої кисті їх дистальних голівок та сумісної голівки проксимальної фаланги 4-го пальця, що утворилися від ударної дії твердих предметів та при ударі об такі, деталей салону легкового автомобіля, його частин, з послідуючим викиданням через віконний пройом та ударом об частину відбійнику та покриття шляху. За ступенем тяжкості відносно живої особи відповідають тяжкому ступеню тілесних ушкоджень, небезпечні для життя в момент спричинення.

Смерть ОСОБА_8 настала від політравми - уточнених травм із залученням декількох ділянок тіла. Безпосередньою причиною смерті явилось розтрощення черепу.

У діях водія ОСОБА_3 відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 490 від 27.07.2020 року, вбачаються невідповідності з вимогами п. 13.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням обставин даної пригоди.

Водій ОСОБА_3 мав технічну можливість уникнути ДТП шляхом виконання вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України. Для цього у нього не було будь-яких перешкод, які б не дозволили йому виконати вимоги вказаних Правил. Пунктом 13.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Потерпіла у судове засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву у якій просила слухати кримінальне провадження у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має. Вважає можливим призначення покарання, яке не передбачає позбавлення волі.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно скоїв злочини, як вказано в обвинувальному акті. Щиро розкаюється в скоєному і прохає вибачення, більше йому добавити нічого. Просив суд, не позбавляти прав керування транспортними засобами, оскільки робота пов`язана з їх використанням.

Суд, реалізуючи своє право, передбачене ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.

З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої правильна.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, його вік та те, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю, щиро кається в скоєному, має постійне місце роботи, є учасником бойових дій.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та те, що він являється учасником ООС.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

На переконання суду та відповідно до висновку викладеного у Досудовій доповіді органу пробації, з огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення та визначені рівня ризику вчинення обвинуваченим повторних кримінальних правопорушень та ризику небезпеки для суспільства чи окремих осіб, орган пробації дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи вище викладене, суд рахує, що ОСОБА_3 повинен понести за скоєний злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України; з урахуванням ступеня тяжкості кримінального правопорушення, характеризуючих даних обвинуваченого, зокрема, те що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працездатного віку, на обліках в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є учасником ООС та учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби, має відзнаки та грамоти, а також з врахуванням відсутності збитків від кримінального правопорушення, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання, таких як, щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину вперше, активне сприяння органам досудового розслідування, відсутність збитків, за відсутності обставин, що обтяжують покарання більш м`яке покарання, ніж передбачене законом, із застосуванням ст. 69 КК України (перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286 КК України), у виді позбавлення волі строком два роки без позбавленням права керування транспортними засобами. При вирішенні питання щодо застосування до обвинуваченого додаткової міри покарання у вигляді позбавлення прав керування транспортними засобами, судом враховано клопотання обвинуваченого та ту обставину, що робота ОСОБА_3 пов`язана з використанням транспортних засобів, відсутність прав вплине на неналежне несення служби та виконання службових обов`язків.

В той же час, враховуючи те, що обвинувачений проходить військову службу, у відповідності до вимог ст. 58 КК України, враховуючи обставини справи та особу засудженого, замість позбавлення волі на строк два роки призначити покарання у виді службового обмеження на строк два роки без позбавлення права керування транспортними засобами. Із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження ОСОБА_3 проводити відрахування в доход держави у розмірі 20 (двадцяти) відсотків. Одночасно ОСОБА_3 судом роз`яснено, що під час відбування цього покарання він як засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Ухвалами Октябрського районного суду м. Полтава від 03.07.2020 було накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Kia Sportage», державний номер НОМЕР_4 із спеціалізованим причепом «Weijer W-200», державний номер НОМЕР_2 , автомобіль ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_5 .

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, за клопотанням учасників провадження, вирішує питання про скасування арешту майна.

Оскільки у застосуванні арешту потреба відпала, суд уважає за можливе скасувати арешт з набранням вироку законної сили.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі " Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".
Цивільний позов заявлено не було.
Суд вважає за необхідне згідно ст.ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведені експертизи.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Доля речових доказів вирішується згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 285, 349, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням вимог ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 58 КК України, замість визначеного покарання у виді позбавлення волі застосувати щодо ОСОБА_3 покарання у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки без позбавлення права керування транспортними засобами із відрахуванням в доход держави 20 % із суми щомісячного грошового забезпечення.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 03.07.2020 на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «Kia Sportage», державний номер НОМЕР_4 із спеціалізованим причепом «Weijer W-200», державний номер НОМЕР_2 , автомобіль ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_5 .

Речові докази по справі: автомобіль «Kia Sportage», державний номер НОМЕР_4 із спеціалізованим причепом «Weijer W-200», державний номер НОМЕР_2 , який зберігається на території Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області, з набранням вироку законної сили повернути ОСОБА_6 , як власнику; автомобіль ВАЗ 21093, державний номерний знак НОМЕР_5 , який зберігається на території Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУ НП в Полтавській області, з набранням вироку законної сили повернути потерпілій ОСОБА_9 , до подальшої передачі правонаступникам.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код класифікації доходів бюджету 24060300): рахунок UA0016379, отримувач - Пирятинське УК/Пирятин.р-н/24060300, код отримувача - 37958534, МФО банку - 899998, банк отримувача- Казначейство України (ЕАП) витрати за проведення експертиз у розмірі 3269 (три тисячі двісті шістдесят дев`ять) гривень, у кримінальному провадженні № 0000339.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1