Справа №760/2286/21
Провадження №1-кс/760/821/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м.Києва клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 ,
про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у кримінальному провадженні №0000211 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000211 від 27.01.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Як зазначається в клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.01.2021, приблизно о 08:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в салоні громадського транспорту, а саме в маршрутному таксі № 239, який рухався за маршрутом «ст. м. Шулявська ст. м. Либідська», зупинившись на зупинці громадського транспорту «Караваєві дачі» у м. Києві, побачив потерпілого ОСОБА_8 , який користувався своїм мобільним телефоном та поклав його у праву зовнішню кишеню куртки. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належать ОСОБА_8 , а саме вказаного мобільного телефону.

Реалізовуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за його діями потерпілий ОСОБА_8 не спостерігає, з правої зовнішньої кишені куртки ОСОБА_8 викрав чуже майно, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone», модель «11», імей: НОМЕР_1 , у корпусі чорного кольору, вартістю 22 000 гривень;
-сім-карта оператору «Водофон» з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності не представляє;
-чохол силіконовий оранжевого кольору, вартістю 250 гривень;
-захисне скло, вартістю 790 гривень.
Після чого, ОСОБА_5 , викравши чуже майно, попрямував до виходу з маршрутного таксі, але в цей час злочинні дії ОСОБА_5 були викриті потерпілим та пасажирами. У зв`язку з чим потерпілий висловив вимогу ОСОБА_5 зупинитися, припинити його злочинне діяння та повернути викрадене майно. Усвідомивши, що його дії викрито та те, що його дії стали носити відкритий характер, ОСОБА_5 злочинні дії не припинив, а вибіг з маршрутного таксі, при цьому, діючи умисно, протиправно, утримуючи при собі викрадене чуже майно, зник з місця скоєного кримінального правопорушення та розпорядився ним на свій розсуд.

Усього ОСОБА_5 відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_8 , на загальну суму 23 040 гривень.

У клопотанні вказується, що у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Києва, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_5 28.01.2021 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

На думку органу досудового розслідування, вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними на початку досудового розслідування в кримінальному провадженні доказами:

1.Рапортом помічника оперуповноваженого ОСОБА_9 ;
2.Протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 про вчинене правопорушення від 27.01.2021;
3.Протоколом ОМП від 27.01.2021 автомобіля підозрюваного;
4.Протоколом затримання в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, від 27.01.2021;
5.Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.01.2021;
6.Протоколом (додаткового) допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.01.2021;
7.Протоколом огляду речових доказів від 27.01.2021;
8.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.01.2021;
9. Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27.01.2021;
10. Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 27.01.2021;
11.Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.01.2021;
12.Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.01.2021;
13.Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 27.01.2021;
14.Протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.01.2021;
15.Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.01.2021;
16. Повідомленням про підозру ОСОБА_5 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На думку слідчого, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 п. 1 та п. 5 ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існують реальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_5 ніде офіційно не працевлаштований, не навчається, не має постійного джерела доходу, не має стійких соціальних зв`язків, може незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчиняючи на них тиск та схиляючи до надання ними показань на його користь, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як зазначається в клопотанні, з огляду на викладене, застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вище зазначеним ризикам.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала, просила його задовольнити, додатково вказавши, що дії ОСОБА_5 були розпочаті як крадіжка, але виявлені потерпілим і свідками, незважаючи на це, продовжені підозрюваним з метою заволодіння майном, тому їх належить кваліфікувати як грабіж. На думку прокурора, наведене підтверджується протоколами допитів підозрюваного та свідків, передусім свідка ОСОБА_14 від 27.01.2021.

Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечували, зокрема захисник ОСОБА_6 звернув увагу на неправильність правової кваліфікації слідчим дій ОСОБА_5 ,в яких відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст.186 КК України, адже такі дії, на думку захисника, мали б кваліфікуватися як крадіжка. Підозрюваний підтвердив, що він хотів таємно викрасти мобільний телефон потерпілого і зробив це таємно, перебуваючи у маршрутці, що рухалася, при цьому, ні потерпілий, ні інші пасажири самої крадіжки не помітили. Крім того, захисник ОСОБА_6 також звернув увагу, що органом досудового розслідування не встановлено місце вчинення злочину, зокрема, згідно з витягом з ЄРДР місцем вчинення злочину вказано зупинку громадського транспорту «Пітерська», а в клопотанні - зупинку громадського транспорту «Караваєви дачі», а також на те, що в обґрунтування підозри покладено додатковий, а не перший, допит потерпілого.
Крім того, захисник ОСОБА_6 зазначив, що вказані в клопотанні ризики є необгрунтованими, зокрема, підозрюваний працює таксистом, одружений, має на утриманні дружину, двох малолітніх дітей, одному з яких лише 3 місяці, та непрацездатних батьків, зареєстрований та проживає в м.Києві, а тому просив обрати запобіжний захід, який би дав можливість підозрюваному працювати.

Підозрюваний ОСОБА_5 позицію свого захисника підтримав.

Також стороною захисту було заявлено, що ні захиснику, ні підозрюваному не було надано копій матеріалів, які обґрунтовують клопотання про обрання запобіжного заходу, чим було порушено право на захист.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне провадження №0000211 від 27.01.2021, в якому затримано та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, ОСОБА_5 .
Виходячи з стст.1, 8 Конституції України Україна є правова держава, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до чч.1, 2 ст.29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як передбачено ч.3 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя під час розгляду клопотань на стадії досудового розслідування має переконатись, що сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри, що може переконати об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Слідчий суддя також ураховує, що виходячи з Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 № 10

- крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб (п.3);

- грабіж - це відкрите викрадення чужого майна у присутності потерпілого або інших осіб, які усвідомлюють протиправний характер дій винної особи, яка у свою чергу усвідомлює, що її дії помічені і оцінюються як викрадення (п.3);

- розрізняючи крадіжку і грабіж, слід виходити зі спрямованості умислу винної особи та даних про те, чи усвідомлював потерпілий характер вчинюваних винною особою дій (п.3);

- закінченим замахом на крадіжку є дії особи, яка викрала майно, але одразу була викрита (п.4).

Всупереч викладеному у клопотанні про обрання запобіжного заходу, виходячи з наданих матеріалів кримінального провадження, зокрема протоколів додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.01.2021, свідка ОСОБА_14 від 27.01.2021, пояснень підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні, слідчим суддею встановлено, що свідки заволодіння ОСОБА_5 майном потерпілого відсутні, зокрема, свідок ОСОБА_14 однозначно вказав, що самої крадіжки він не бачив, інші ж свідки є поліцейськими, які також не бачили і не могли бачити викрадення майна потерпілого. Сам потерпілий також не бачив викрадення свого майна.

Слідчим суддею також встановлено, що умисел підозрюваного ОСОБА_5 був спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), при цьому, потерпілий ОСОБА_8 не усвідомлював ні факту викрадення його майна, ні характеру вчинюваних підозрюваним дій. Майно потерпілого було викрадено ОСОБА_5 таємно, а факт крадіжки був викритий потерпілим ОСОБА_8 лише тоді, коли ОСОБА_5 вже таємно заволодів його майном, жодних дій щодо нього вже не вчиняв, оскільки вже заволодів цим майном, проте не міг ним розпоряджатися. Потерпілий ОСОБА_8 , як й інші пасажири, після виявлення крадіжки, під час перебування в маршрутці, безпосередньо на підозрюваного не вказували, а факт, що підозрюваний усвідомлював, що його дії викрито, наданими слідчому судді матеріалами кримінального провадження не підтверджується, що є обов`язковим для кваліфікації вчиненого як грабежу, що, зокрема, підтверджується ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 686/21508/15-к від 30.08.2017. Наведені обставини підтверджуються, серед іншого, протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 27.01.2021, показаннями підозрюваного ОСОБА_5 .
Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні не доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

Слідчий суддя ураховує, що згідно з п.5 Розділу 3 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 слід враховувати, коли сторона кримінального провадження не доводить, що існує обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого конкретною статтею або частиною статті КК (випадки завищення кваліфікації), слідчий суддя розглядає відповідне клопотання та відмовляє у його задоволенні. Це правило поширюється і на вирішення питання про наявність та відсутність кваліфікуючих ознак відповідного злочину, обґрунтовану підозру, в наявності яких сторона кримінального провадження повинна довести перед судом. Таким чином, випадки неправильної кваліфікації кримінального правопорушення є фактично не доведенням вчинення особою кримінального правопорушення, при якому у задоволенні клопотання повинно бути відмовлено.

Слідчий суддя також ураховує, що в судовому засіданні було встановлено, що ні підозрюваному ОСОБА_5 , ні його захиснику ОСОБА_6 , всупереч вимогам ч.2 ст.184 КПК України не було надано копій матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, чим було порушено право на захист.

На підставі викладеного та керуючись стст.1, 8, 29, 62 Конституції України, стст.177, 194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1