Справа № 357/1345/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.12.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, обвинувальний акт з угодою про примирення (кримінальне провадження № №0003892) за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чепеліївка Білоцерківського району Київської області, громадянина України, одруженого, тимчасово непрацюючого, з професійно технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений- ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
20.12.2019 року, близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , розпивав спиртні напої спільно з власником будинку ОСОБА_5 та знайомим ОСОБА_6 . Після розпиття спиртних напоїв близько 23 год. 55 хв. ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 лягли спати у вказаному будинку.

21.12.2019 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , прокинувшись, помітив що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сплять та не спостерігають за його діями, та вирішив вчинити крадіжку інструментів належних власнику будинку ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, з кімнати вищевказаного будинку, з пластмасового кейсу зеленого кольору в якому знаходилися набір гайкових ключів та інструментів марки «TOPTUL» вийняв набір гайкових ключів та інструментів вартістю 3833,50 гривень та переклав їх до пакету чорного кольору з написом «PUMA», та вийшовши з будинку заховав вищевказаний пакет з гайковими ключами та інструментами на подвір`ї вищевказаного домоволодіння, тобто розпорядився майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди в розмірі 3833,50 гривень.

Між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 досягнуто та підписано угоду про примирення від 11.12.2020 року. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого:
- ч. 1 ст. 185 КК України, у виді одного року обмеження волі;

На підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 після роз`яснення йому суті обвинувачення, визнав свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Також пояснив суду, що він розуміє права, надані йому законом, угоду укладає добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, готовий виконати умови угоди та понести визначене в ній покарання. Просив затвердити зазначену угоду.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 просив затвердити угоду про примирення та заявив, що зазначену угоду укладено добровільно, наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги КК України та КПК України, просить угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про примирення , суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода між потерпілим та обвинуваченим.
Судом встановлено, що дана угода про примирення за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, віднесений до кримінального проступку, а отже угода відповідає вимогам закону.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечував проти затвердження угоди.
Потерпілому ОСОБА_5 відповідно до умов угоди роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме: можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення. Виходячи з умов угоди, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, потерпілому зрозумілі.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покаранняобвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між сторонами кримінального провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і ухвалення обвинувального вироку.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 376, 395, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду від 11 грудня 2020 року про примирення, між сторонами судового провадження потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 1 ст. 185 КК України.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити узгодлжену в годі міру покарання
- ч. 1 ст. 185 КК України, у виді одного року обмеження волі;

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст.76 КК України, а саме:

п.1 ч. 1 ст. 76 КК України - періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробацїї;

п.2 ч.1 ст. 76 КК України - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не застосовувати.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Судові витрати відсутні.
Речові докази: набір гайкових ключів та інструментів марки «TOPTUL», що знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , вважати повернутими ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.4 ст.394 КПК України.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженій, потерпілому та прокурору.
Суддя: ОСОБА_1