УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2020 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання слiдчого Вiнницького вiддiлу полiцiї Головного управлiння Нацiональної полiцiї у Вiнницькiй областi лейтенанта поліції ОСОБА_2 про накладення арешту на майно, що було вилучене під час огляду 11.11.2020, в рамках кримінального провадження № 0001981 внесеного до ЄРДР 11.11.2020, в ході якого виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення, за відсутності фіксації судового розгляду технічними засобами, -

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого ОСОБА_2 , яке погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001981 від 11 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.

Під час розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 11.11.2020 близько 10 години 40 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Renault Clio », д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шевченка, 14-А, в місті Вінниці, був зупинений працівниками екіпажу «Юнкер106» БУПП у Вінницькій області ДПП, а саме: поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшим сержантом поліції ОСОБА_4 та поліцейським взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції ОСОБА_5 , які були одягнені у формений одяг та згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту.

Працівники поліції, підійшовши до автомобіля, за кермом якого перебував ОСОБА_3 , відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», виконуючи свої службові обов`язки, з метою перевірки документів та встановлення особи, представились останньому та показали свої службові посвідчення.

У подальшому в ході спілкування з ОСОБА_3 поліцейські виявили, що останній був схожий на такого, що перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС, МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, а тому запропонували йому ( ОСОБА_3 ) відповідно до вимог статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, при цьому роз`яснили порядок проходження огляду, однак, останній ( ОСОБА_3 ) відмовився. В результаті чого працівниками поліції, які згідно зі ст. 255 КУпАП, уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) було складено даний протокол на ОСОБА_3 ..

Так, ОСОБА_3 почав виражати своє невдоволення, реагувати агресивно, при цьому виражатися в сторону поліцейських нецензурною лайкою, плювати на протокол на що отримав від працівників поліції зауваження про недопустимість такої поведінки.

В подальшому ОСОБА_3 , діючи умисно, достовірно знаючи, що

ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , є співробітниками правоохоронного органу, які виконують свої службові обов`язки, продовжував поводити себе агресивно та діставши зі своєї сумки заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме газовий балончик «Терен-4» почав погрожувати його застосувати відносно працівників поліції.

Побачивши такі дії ОСОБА_3 , працівники поліції намагались припинити протиправні дії та здійснити його затримання на підставі ст. 261 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Коли ОСОБА_4 з метою припинення протиправних дій застосував до останнього ( ОСОБА_3 ) спеціальний засіб, передбачений п. 3 ч. 3 ст. 45 ЗУ «Про Національну поліцію», то ОСОБА_3 , маючи намір заподіяти шкоду здоров`ю працівників поліції у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків використав заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень предмет, а саме газовий балончик «Терен-4» шляхом розпилення в область очей ОСОБА_4 .. В подальшому поліцейськими було затримано ОСОБА_3 ..

Внаслідок таких дій ОСОБА_3 поліцейському взводу № 2 роти № 4 БУПП у Вінницькій області ДПП старшому сержанту поліції ОСОБА_4 , згідно довідки ВОР КНП «ВОКЛ ім. Пирогова ВОР» за № 5980 від 11.11.2020 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку кон`юктиви та рогівки I ступеня обох очей.

Так, 11.11.2020 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Вінниця, вул. Шевченка, 14-А, на поверхні землі виявлено металевий предмет ореозольної форми з написом «Терен-4» (газовий балончик), який в подальшому було вилучено, упаковано до поліетиленового пакету, опечатано, скріплено підписами понятих, та слідчого.

Враховуючи вище вказане, а також те що зазначена вилучений предмет ореозольної форми з написом «Терен-4» (газовий балончик) має істотне значення для кримінального провадження та може використовуватись як речовий доказ.

Арешт вказаних речей, які вже вилучені, необхідний для запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.1 ст. 170 КПК).

При цьому є достатні підстави вважати, що виявлені у ході огляду речі мають значення для досудового розслідування і можуть бути доказом під час судового розгляду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 40, 93, 100, 159, 168, 170, 171, 237 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, завчасно подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Так, згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В рамках кримінального провадження № 0001981 від 11 листопада 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, під час проведення огляду виявлено та вилучено майно, яке є предметом кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи те, що майно, яке було вилучене під час огляду є предметом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час досудового розслідування кримінального провадження, з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, а також з метою унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слiдчого Вiнницького вiддiлу полiцiї Головного управлiння Нацiональної полiцiї у Вiнницькiй областi лейтенанта поліції ОСОБА_2 , про накладення арешту на майно, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання слiдчого Вiнницького вiддiлу полiцiї Головного управлiння Нацiональної полiцiї у Вiнницькiй областi лейтенанта поліції ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що було вилучене під час огляду 11.11.2020, в рамках кримінального провадження № 0001981 внесеного до ЄРДР 11.11.2020, а саме:

металевий предмет ореозольної форми з написом «Терен-4» (газовий балончик), який упаковано до поліетиленового пакету, опечатано скріплено паперовою биркою з підписами понятих та слідчого, шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на слiдчого Вiнницького вiддiлу полiцiї Головного управлiння Нацiональної полiцiї у Вiнницькiй областi лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Зобов`язати слідчого повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Арешт майна може бути скасований підозрюваним, обвинуваченим, їх захисником, законним представником, іншим власником або володільцем майна, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, за їх клопотанням до суду про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак її оскарження не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя