Справа № 462/3923/20
Провадження № 11-сс/4808/246/20
Категорія ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 липня 2020 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність керівника чи уповноваженої особи Залізничного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою від 26 червня 2020 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,
апелянта ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:

20 жовтня 2020 року автоматизованою системою документообігу суду розподілена вказана апеляційна скарга для її розгляду в складі колегії суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_7 заявив про відвід судді ОСОБА_3 у зв`язку з безпідставним, на його думку, відкладенням розгляду апеляційної скарги та несвоєчасним початком судового засідання 17 листопада 2020 року, а також безпідставним проведенням судового розгляду дистанційно у режимі відеоконференції під час трансляції з Залізничного районного суду м. Львова.
Суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід на підставі того, що у вказаній заяві ОСОБА_7 безпідставно звинувачує його у вчиненні порушень. Наведені обставини не можуть не викликати у стороннього спостерігача сумніви в його неупередженості.
Прокурор заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_3 .
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи відводу та самовідводу, суд апеляційної інстанції вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_3 необхідно відмовити, а заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити з наступних підстав.
Так, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
У своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами. Так, рішенням у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01 жовтня 1982 року у п. 30 зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Суд, суддя є безсторонні, поки зворотне не буде доведено. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа «Де Куббер проти Бельгії»,«Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Кипріану проти Кіпру»).
Суд апеляційної інстанції вважає, що в заяві ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_3 не вказані обставини, які свідчать про упередженість судді.
В той час, доводи заяви ОСОБА_7 про відвід судді ОСОБА_3 свідчать про те, що він безпідставно звинувачує суддю у вчиненні порушень, що може бути розцінено стороннім спостерігачем як такі обставини, що свідчать про наявність конфліктних відносин між апелянтом та суддею суду апеляційної інстанції.
Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (Бангалорські принципи поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23).
Вищенаведені обставини можуть викликати сумнів у тому, що колегія суддів у складі з суддею ОСОБА_3 зможе забезпечити неупереджений судовий розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 .
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_7 не наведено переконливих доводів про наявність в даному випадку обставин, визначених ст. 75 КПК України, його заява про відвід судді не ґрунтується на вимогах закону, а тому в її задоволенні необхідно відмовити, а також, що за наявності в даному випадку обставини, визначеної п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, наведеної суддею ОСОБА_3 , його участь у даному провадженні виключена, а тому заяву про самовідвід необхідно задовольнити, апеляційну скаргу передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу - заміни судді у складі колегії, згідно із ч. 3 ст. 82 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 81, ч. 3 ст. 82 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 відмовити.

Заяву судді Івано-Франківського апеляційного суду ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від участі у апеляційному розгляді апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 08 липня 2020 року.
Матеріали кримінального провадження передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5