У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 ,
заявник ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та винести ухвалу, якою зобов`язати директора Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести відомості до ЄРДР за його заявою від 04.11.2020 р. про злочин судді Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 .

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

Заявник ОСОБА_8 зазначає, що слідчий суддя не правильно застосував для вирішення його скарги ст. 214 КПК України, не застосував для вирішення скарги ст. 375 КК України, яку треба було застосувати і відповідно до якої винесення суддею завідомо неправосудного рішення є злочином.
Відмічає, що його заява від 04.11.2020 р. саме про такий злочин, у ній він вказав ознаку злочину. До внесення відомостей до ЄРДР ст. 214 КПК України заборонено робити перевірку заяви, отже ще й не може бути підстав стверджувати, що його заява не про злочин.
Висновок слідчого судді про те, що його заява від 04.11.2020 р. є тиском на суддю ОСОБА_9 не відповідає обставинам справи.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, в якій просив зобов`язати останніх внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені у його заяві від 04.11.2020 р.
В обґрунтування скарги вказав, що 04.11.2020 р. він подав директорові Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, заяву про злочин, а саме про постановлення суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 завідомо неправосудного рішення у справі. Відомості до ЄРДР не внесені. Відповідно до ст. ст. 214, 303, 307 КПК України просив зобов`язати директора Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, внести відомості про кримінального правопорушення до ЄРДР за ст. 375 КК України за його заявою від 04.11.2020 р. щодо постановлення суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_9 завідомо неправосудного рішення.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 , всупереч вимог ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема, у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України. Фактично, заява ОСОБА_5 подана до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, 04.11.2020 р. свідчить про його незгоду з прийнятим суддею ОСОБА_9 рішенням. Разом з тим, незгода з рішенням судді сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. А тому підстави для внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, відсутні, і скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає.

Заслухавши доповідь судді, пояснення заявника на підтримку апеляційної скарги, вивчивши надані матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Рішенням Конституційного Суду України № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 р. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд призначив до розгляду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.
За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, прокурор.
Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а не із заяв чи повідомлень про події, у яких немає достатньої інформації, що вказує на вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, 05.11.2020 р. до Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, надійшла заява ОСОБА_5 щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 375 КК України, суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва при ухваленні рішення.
Всупереч вимог ст. 214 КПК України, заява ОСОБА_5 не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, фактично вона вказує на його незгоду з прийнятим суддею ОСОБА_9 рішенням.
Разом з тим, незгода з рішенням судді сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.
Листом виконуючого обов`язків начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_10 від 10.11.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про відсутність в заяві об`єктивних обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, досудове розслідування якого здійснюється слідчими органів ДБР, а тому не може вважатися такою, відомості з якої підлягають внесенню до ЄРДР.

Отже, виконуючий обов`язків начальника другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, отримавши заяву ОСОБА_5 , дотримався вимог чинного законодавства України перевірив її та встановив відсутність обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, зазначеного заявником.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 , з чим погоджується і апеляційний суд, а тому апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 листопада 2020 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ _____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_11