Справа №198/960/19
Номер провадження 1-в/0198/19/20
УХВАЛА
24.07.2020

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області подання Юр`ївського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про приведення у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року, вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року ухваленого щодо ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

На підставі п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України Юр`ївський РС філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з поданням про приведення, згідно з ч.1 ст.5, ч.3 ст.74 КК України, у відповідність до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 року ухваленого щодо ОСОБА_3 , в частині призначення покарання. У поданні орган з питань пробації вказував на те, що згаданим вироком ОСОБА_3 був визнаний винуватим у вчиненні злочину та останньому призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням з річним іспитовим строком.

Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року внесені зміни в санкцію ст.185 ч.1 КК України, котра за цим новим законом не містить покарання у виді позбавлення волі, а передбачає інші (більш м`які) види основного покарання.

Отже, Закон України №2617-VIII від 22.11.2018 року має зворотну дію у часі, оскільки пом`якшує кримінальну відповідальність.

Прокурор, захисник, представник Юр`ївського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, потерпіла ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду подання.

Оскільки прокурор, захисник, представник Юр`ївського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, потерпіла, засуджений були належним чином повідомлені про час та місце розгляду подання, суд, у відповідності до абз.2 ч.5 ст.539 КПК України, вважає за можливе розглядати справу за відсутності останніх.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 року (т.2 а.с.26-27) ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк один рік. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування покарання з випробуванням з річним іспитовим строком.

Цей вирок набрав законної сили 20.01.2020 року і 20.01.2020 року звернений до виконання (т.2 а.с.32).

01.07.2020 року набрав чинності ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, яким внесені зміни в кримінальний кодекс України, у тому рахунку і в санкцію ст.185 ч.1 КК України.

Згідно з цим законом санкцією ст.185 ч.1 КК України не передбачене покарання у виді позбавлення волі, однак передбачені інші види основного покарання за вчинення такого кримінального правопорушення, а саме: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Аналіз правових норм кримінального закону ст.ст.51, 53, 56, 57, 60, 61, 63 КК України дає підстави для висновку, що покарання у виді позбавлення волі, яке було призначене ОСОБА_3 вироком суду за вчинене ним кримінальне правопорушення (ст. 185 ч.1 КК України) і котре не передбачено абз.2 ч.1 ст.185 КК України в редакції Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року, є більш суворим ніж види основного покарання, передбачені новим Законом про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018 року).

Таким чином закон України про кримінальну відповідальність №2617-VIII від 22.11.2018 року має зворотну дію у часі, а тому клопотання органу з питань пробації підлягає задоволенню. Тобто наявні правові підстави для приведення вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19.12.2019 року (ухваленого стосовно ОСОБА_3 ), у відповідність до Закону України №2617-VIII від 22.11.2018 року, в частині призначення покарання.

Як вбачається з ч.3 ст.74 КК України, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною перешою статті 72 цього Кодексу.
Законом України №2617-VIII від 22.11.2018 року за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України визначена максимальна межа покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років.

Вирішуючи питання стосовно приведення вироку у відповідність до нового закону про кримінальну відповідальність (№2617-VIII від 22.11.2018 року) суд, з метою недопущення погіршення становища засудженого та виконання вимог ст.5 КК України дотримується правил співвідношення видів покарань, визначених ст.72 КК України згідно з якими, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі (підпункт «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України).

Також суд зважає і на те, що встановлені ч.1 ст.72 КК України правила співвідношення видів покарань можуть застосовуватись і в інших (окрім визначених ст.72 КК України) випадках, передбачених Загальною частиною кримінального кодексу України (ч.6 ст.72 КК України).

Слід зазначити, що ОСОБА_3 не належить до кола осіб, визначених ч.3 ст.61 КК України, до яких не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.

Закон про кримінальну відповідальність (ст.75 КК України) не виключає можливість звільнення особи від відбування покарання з випробуванням при призначені їй покарання у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 372, 537 ч.1 п.13, 539 КПК України, ст.ст. 5 ч.1, 74 ч.3 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Подання начальника Юр`ївського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області задовольнити.

Обвинувальний вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року ухвалений щодо ОСОБА_3 привести у відповідність до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 року, в частині призначеного покарання.

ОСОБА_3 вважати засудженим вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки, із застосуванням ст.75 КК України з річним іспитовим строком та обов`язками, визначеними п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Копію ухвали надіслати засудженому, прокурору, захиснику, до Юр`ївського РС філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, потерпілій.

Суддя ОСОБА_1