Справа № 128/2520/20
УХВАЛА
Іменем України

18 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 , при секретарі: ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , захисника- ОСОБА_4 , представника закладу- ОСОБА_5 , особи, щодо якої вирішується питання- пацієнта ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці заяву лікаря-психіатра відділення № 3 КНП «ВОПЛ №2 ВОР» ОСОБА_7 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом на переведення для подальшого примусового лікування у психіатричне «Відділення №4 для примусових заходів медичного характеру з звичайним наглядом, змішане», відносно пацієнта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

19.09.2020 до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява яка мотивована тим, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2, у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, пасивним типом суспільної небезпеки, змішане № 3» на лікуванні з 20.03.2019 знаходиться пацієнт ОСОБА_6 з діагнозом: легка розумова відсталість зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів та соціальної адаптації.
Вказує, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в КНП «ВОПЛ №2 ВОР» відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2020 та постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18.04.2012 про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст.121 КК України. Зазначає, що на основі огляду комісії лікарів-психіатрів від 15.09.2020 пацієнт за своїм психічним станом у теперішній час не становить суспільну небезпеку.Тому просить задовольнити дану заяву.

В судовому засіданні представник заявника -лікар ОСОБА_5 , заяву підтримала, повідомила, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом у теперішній час активної суспільної небезпеки для оточуючих не являє, тому просить її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 та особа, щодо якої розглядається заява ОСОБА_6 не заперечували з приводу задоволення даної заяви.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вислухавши міркування присутніх учасників кримінального процесу, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню входячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку. Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Аналогічна норма права міститься і у ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що пацієнт ОСОБА_6 перебуває на лікуванні у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2, у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, пасивним типом суспільної небезпеки, змішане №3» відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 17.04.2020 та постанови Новоселицького районного суду Чернівецької області від 18.04.2012 про застосування примусових заходів медичного характеру за вчинення суспільно-небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст.121 КК України. З висновку комісії лікарів-психіатрів № 36 від 15.09.2020 щодо ОСОБА_6 , судом установлено , що останній страждає на діагноз: легка розумова відсталість( IQ-50), зі значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів із соціальною дезаптацією, який за своїм психічним станом у теперішній час не становить суспільну небезпеку, тому не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, пасивним типом суспільної небезпеки, змішане №3» та може бути переведений для подальшого примусового лікування «Відділення №4 для для примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом, змішане».
Аналізуючи надані докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 у теперішній час активної суспільної небезпеки для оточуючих не являє, а тому йому за можливе зміни вид застосованого примусового заходу медичного характеру на примусове лікування у відділенні із звичайним режимом нагляду, змішаному. Керуючись ст. 19 Закону України Про психіатричну допомогу, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву лікаря-психіатра відділення № 3 КНП «ВОПЛ №2 ВОР» задовольнити.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вид застосованого примусового заходу медичного характеру як госпіталізація до психіатричного закладу з примусового лікування у «Відділенні для примусових заходів медичного характеру з посиленим наглядом, пасивним типом суспільної небезпеки, змішаному №3» на подальше примусове лікування у психіатричному «Відділенні №4 для примусових заходів медичного характеру зі звичайним наглядом, змішаному», але не більше ніж на шість місяців.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня проголошення ухвали, а особою, щодо якої вирішилося питання - у той же строк, з дня отримання копії ухвали суду.

Повна ухвала суду проголошена 18.12.2020 о 14 годині 15 хвилин.

Суддя: ОСОБА_1