Справа № 447/1420/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1127/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 26 вересня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26 вересня 2020 року продовжено

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новий Розділ Миколаївського району Львівської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Державної установи «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 84, на 60 днів, тобто до 25 листопада 2020 року.

На ухвалу суду захисник ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора від 25.05.2020 про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи.

В обґрунтування апеляційний вимог захисник зазначає, що запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_7 , неодноразово продовжувався. Звертає увагу, що ухвалою від 12.06.2020 Миколаївський районний суд Львівської області продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід та одночасно перевів його до КНП «Вінницька обласна психіатрична лікарня № 2 Вінницької обласної ради». Крім того своєю ухвалою від 29.07.2020 Миколаївський районний суду Львівської області вчергове продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді поміщення до Дніпровської філії ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» та одночасно зобов`язав Дніпровську Філію ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» здійснити переведення ОСОБА_7 у супроводі персоналу до КНП ВОПЛ № 2. Вказує, що дотепер зазначені ухвали суду не виконані.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання прокурора від 22.09.2020, задовольнивши тим самим заперечення захисника на зазначене клопотання прокурора. При цьому, захисник стверджує, що своєю ухвалою від 22.09.2020 суд фактично вирішив питання щодо перебування ОСОБА_7 у медичному закладі. Ухвала суду від 22.09.2020 в частині оскарження не набрала законної сили. Однак, прокурор не оскаржив її, а натомість звернувся до суду з новим клопотанням про продовження строку, яке ухвалою від 26.09.2020 було задоволене.

Захисник не погоджується з таким рішенням суду. Звертає увагу, що розгляд клопотання прокурора суд призначив на вихідний день, знаючи, що наступна дата судового засідання погоджена з усіма учасниками на 28.09.2020 та що вона перебуває на відстані 400 км та не мала фізичної змоги дістатися до суду 26.09.2020.

Вважає, що судом не дотримано вимог ст. 199, 331, 508 КПК України, оскільки строк тримання ОСОБА_7 в Дніпровській філії ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю Міністерства охорони здоров`я України» спливав о 24 год. 26.09.2020, а прокурор звернувся з клопотанням о 13 год. 00 хв. 26.09.2020.

Стверджує, що судом порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки розгляд справи відбувся у відсутності обраного ним захисника, незаконно залучивши захисника з Центру надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_9 . При цьому її завчасно не повідомили про залучення захисника.

Також, в порушення вимог ч. 8 ст. 135 КПК України її повідомили про розгляд клопотання телефоном близько 14 год. 26.09.2020, тобто за пів години до судового засідання.

Стверджує, що прокурором не доведено наявність ризиків, а судом не перевірено та не надано належної оцінки клопотанню прокурора.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 , достатньо довго утримується в умовах несвободи.

Захисник зазначає, що висновок судово-психіатричної експертизи № 29 від 13.03.2020 є недостатньою підставою для продовження утримання ОСОБА_7 у закладі з надання психіатричної допомоги, оскільки з часу проведення такої минуло більше півтора року.

Не є достатньою підставою і показання лікуючого лікаря, яка, на думку захисника, лише припускає, що у ОСОБА_7 за відсутності ліків може погіршитися стан. Вважає, що ОСОБА_7 прописані ліки може приймати і вдома.

Заслухавши доповідь судді, особи, щодо якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурорапро законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скаргазадоволенню не підлягає з таких підстав.
У провадженні Миколаївського районного суду Львівської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000040 за вчинення ним суспільно - небезпечного діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
26.09.2020 на адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи - ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_7 вчинив суспільно небезпечне діяння, що містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, ризики визначені ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 15.04.2019 та ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.07.2020 існувати не перестали, психічний стан ОСОБА_7 не покращився.
Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26 вересня 2020 року продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку до 25 листопада 2020 року.

Колегія суддів вважає що, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку щодо ОСОБА_7 , дотримався вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з висновком судово - психіатричної експертизи № 29 від 13.03.2019 ОСОБА_7 страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Під час інкримінованих дій ОСОБА_7 страждав хронічним психічним захворюванням у формі параноїдальної шизофренії, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Вирішуючи питання про продовження щодо ОСОБА_7 вказаного запобіжного заходу суд врахував дані про його особу, який представляє підвищену суспільну небезпеку, а також врахував, що підстави, за яких щодо ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, не відпали.
Крім того судом першої інстанції взято до уваги показання лікуючого лікаря ОСОБА_7 - завідувача відділенням ОСОБА_10 , яка зазначила, що працівники їхнього закладу та вона зокрема, забезпечують безпечну поведінку ОСОБА_7 , який отримує необхідну терапію, однак, якщо він буде знаходитись в інших умовах та не отримуватиме підтримуючої терапії, то дати гарантію стосовно його стану вона не може, оскільки ОСОБА_7 скоїв суспільно-небезпечне діяння та може бути небезпечним для оточуючих. Також лікар пояснила, що у випадку припинення лікування у нього можливе загострення психічного стану. Досягнути повного його одужання неможливо, оскільки захворювання є хронічним.
Суд першої інстанції ретельно перевірив доводи захисника про відсутність доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, заперечення прокурора, який просив продовжити щодо ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_7 .
Щодо твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що станом на 03 жовтня 2020 року існувало дві ухвали одного суду щодо продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 , слід зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 29.07.2020 ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, до 27 вересня 2020 року.
22 вересня 2020 року прокурор звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .
Ухвалою від 22.09.2020 у задоволенні клопотання прокурора про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи - відмовлено.
Врахувавши зауваження, викладені в ухвалі суду від 22 вересня 2020 року, 26 жовтня 2020 року прокурор повторно звернувся до Миколаївського районного суду Львівської області з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , яке судом було задоволене.

Враховуючи наведене, колегія суддів звертає увагу, що на час подання клопотання прокурором ухвала суду від 22.09.2020 не набрала законної сили, а строк дії ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 29.07.2020 про продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу не завершився.

Також, колегія суддів не вбачає порушення права на захист під час продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу, як про це твердить захисник ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 53 КПК України суд залучає захисника для проведення окремої процесуальної дії в порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, у невідкладних випадках, коли є потреба у проведенні невідкладної процесуальної дії за участю захисника, а завчасно повідомлений захисник не може прибути для участі у проведенні процесуальної дії або прибуття обраного захисника неможливе. Під час проведення окремої процесуальної дії захисник має ті ж самі права й обов`язки, що й захисник, який здійснює захист протягом кримінального провадження.

Оскільки, захисник ОСОБА_8 здійснює адвокатську діяльність у м. Вінниця та не мала фізичної змоги вчасно прибути в судове засідання Миколаївського районного суду Львівської області 26 вересня 2020 року, для захисту інтересів ОСОБА_7 судом було залучено адвоката ОСОБА_9 з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Львівській області, а тому твердження захисника ОСОБА_8 про порушення судом права на захист є безпідставним.

Крім того, апеляційний суд не бере до уваги покликання захисника на порушення розумних строків розгляду справи, зокрема те, що ОСОБА_7 тривалий час утримується під вартою, тоді як рішення по справі не прийняте.

У цьому аспекті слід зазначити наступне.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі "Вергельський проти України" зазначено: "розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів". При цьому слід звернути увагу на неприпустимість зловживання процесуальними правами сторонами, у тому числі і стороною захисту, таких, зокрема, як подання клопотань для вирішення питання, яке вже було вирішене судом, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону, та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу Миколаївського районного суду Львівської області від 26 вересня 2020 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3