Єдиний унікальний номер 730/271/20
Номер провадження 1-кп/728/152/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року місто Бахмач

Бахмацький районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бахмачі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 18 вересня 2019 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працює, освіта професійно-технічна, не одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, судимості не має, -

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі КК), -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_5

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_8

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним.

1. 18 вересня 2019 року близько 15 години 10 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи перехрестя вулиці Сагайдачного та вулиці Правобережна в с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області зі швидкістю 60 км/год., в порушення пункту 2.3 (б) Правил дорожнього руху України (далі ПДР), проявив неуважність в даній дорожній обстановці, пункту 10.1 ПДР при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, пункту 12.3 ПДР не прийняв мір до зниження швидкості, аж до повної зупинки автомобіля, пункту 13.1 ПДР не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, пункту 13.3 ПДР під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та створив небезпеку для дорожнього руху, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку.

2. В результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП) ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми закритої черепно-мозкової травми: синця в правій скронево-тім`яно-потиличній ділянці, масивного крововиливу у м`які тканини лобно-тім`яно-скроневої ділянки голови справа, багатоуламкового перелому правої та скроневої кісток з переходом на основу черепа, епідурального крововиливу справа, субдуральних, субарахноїдальних крововиливів та ділянок забою тканини мозку обох скроневих часток; закритої травми грудної клітки: переломів ребер по середньоключичній та при хребтовій лініях справа, середньоключичній, передньопаховій та при хребтовій лініях зліва.

3. Від отриманих травм ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер в Чернігівській обласній лікарні.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

4. Обвинувачений ОСОБА_3 , допитаний у судовому засіданні, вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, пояснив, що причиною ДТП став виїзд трактора на зустріч.

Зазначив, що 18 вересня 2019 року він їхав в напрямку з м. Борзна до с. Кинашівка, в машині знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Потерпілого було видно за 20-30 метрів і він рухався по паралельній дорозі ближче до обочини.
На повороті на зустріч виїхав трактор, а тому ОСОБА_3 повернув кермо вправо та почав гальмувати і здійснив зіткнення з велосипедистом.
Вважає, що не мав об`єктивної можливості проїхати між трактором та велосипедистом.

ІІІ. Позиція потерпілих.

5. Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона була на роботі. Десь о 15 годині їй зателефонував чоловік і сказав, що збили її батька. Приїхала швидка допомога, батько був без свідомості. Він два дні лежав в реанімаційному відділенні, потім його перевели в Чернігів.

Потерпіла цивільний позов підтримала і пояснила, що обвинувачений до них не звертався і шкоду не відшкодував.

6. Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що на момент аварії вона була в м. Києві. Їй зателефонувала сестра і повідомила, що батько потрапив в ДТП. Батько був в тяжкому стані без свідомості.

ІV. Досліджені в судовому засіданні докази.

7. Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 18 вересня 2019 року приблизно о 15 годині він їхав в м. Борзну. Як тільки він проїхав міст, він помітив як по правій частині їхав велосипедист. Коли він з ним зрівнявся, він помітив, як автомобіль «Жигулі» збив велосипедиста.

Водій і пасажири вийшли, викликали швидку.

ОСОБА_12 їхав в напрямку напроти велосипедиста. Він бачив як транспортний засіб обвинуваченого збив велосипедиста, він їхав по правій стороні. Автомобіль виїхав з округленої частини дороги і поїхав прямо.

Свідок зазначив, що велосипедист їхав по обочині, з правої сторони і перешкод на дорозі для автомобіля обвинуваченого не було, дорога була без ям і інші транспортні засоби не заважали.

На місці пригоди були водій і два пасажири. Свідок бачив, що обвинувачений був за кермом.

Свідок інших транспортних засобів не бачив, і трактора в тому числі не бачив, лише проїхала маршрутка з м. Борзна в с. Кинашівку.

8. Свідок ОСОБА_10 пояснив, що він їхав з ОСОБА_3 в автомобілі з боку. З ними був ще третій чоловік.

Вони їхали в напрямку с. Кинашівка, за 200-150 метрів він побачив чоловіка на велосипеді. Також свідок пояснив, що, коли підняв голову, побачив тракториста і сталася ДТП. ОСОБА_3 викликав швидку. Через пів хвилини вибігла вчителька.

Трактор їхав в сторону м. Борзна і свідок не знає, що перешкодило уникнути наїзд.

ОСОБА_10 бачив момент зіткнення автомобіля, але тракторист не зупинився, він їхав по середині дороги.

Після зіткнення вони вийшли з автомобіля. Вони були втрьох. Їм ніхто не допомагав. Через певний час вибігла вчителька. Можливо хвилин через 5 під`їхав інший автомобіль.

Вони рухалися зі швидкістю приблизно 50 км. Видимість була хороша. Свідок сидів з правої сторони водія. Він вважає, що водій бачив велосипедиста за 100 метрів. Автомобіль почав гальмувати метрів за 40 до велосипедиста.

ДТП сталося на повороті, трактор не можливо було побачити. Вони їхали по своїй лінії, велосипедист їхав по своїй лінії.

Свідок опускав голову і його увага не була зосереджена на дорозі. Також ОСОБА_10 не бачив, коли вони приблизилися до повороту. Він не бачив, коли в перше опинився в полі зору трактор. Крім того не звернув увагу на рух автомобіля, на те як зменшується швидкість, коли водій почав гальмувати.

Водій ОСОБА_3 допустив зіткнення з велосипедом і це зіткнення відбулося на їх лінії дороги.

9. Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він їхав в с. Ядути. З`їжджаючи з мосту, він помітив аварію і викликав поліцію та швидку. Він їхав на автомобілі «Део Ланос» і повністю не зупинявся, лише притормозив.

Свідок бачив, що чоловік лежав на асфальті, позаду був автомобіль «Жигулі».

Обставин про те, чи був на дорозі трактор та інші автомобілі він не пам`ятає.

Під час ДТП видимість була нормальна і біля автомобіля було 2 чоловіки.

10. Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що він їхав з обвинуваченим та ще з іншою особою з м. Борзни до с. Кинашівку, трапилася ДТП.

Коли відбувся удар, він дивився в телефон і перебував ззаду. Після аварії свідок одразу пішов додому.

Відрізок, де було ДТП, був на повороті дороги. Події відбулись осінню 2019 року після 15 години.

Також ОСОБА_11 не знає, яка була швидкість транспортного засобу, а велосипедист був по їх стороні.

11. Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він бачив, як стояв автомобіль на узбіччі і стояло 2 чоловіків. Коли він їхав назад через годину, була поліція. Він запитав, що трапилося, сказали, що збили людину. Він не бачив, кого збили і як. Жигулі стояли по ходу руху з правої сторони, в напрямку м. Борзни на с. Кинашівку. Він не бачив, щоб в протилежному напрямку їхали інші транспорті засоби.

12. Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 вересня 2019 року (а.с.к.п.11-16) в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

Так, при огляді місця ДТП, яка трапилась по вулиці Сагайдачного в с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області, встановлено місце ДТП, складено її схему, визначено положення транспортного засобу та велосипеда, проведено відповідне фотографування.

13. Постанова про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 8 жовтня 2019 року (а.с.к.п.17), якою відповідно до статті 98 КПК було визнано речовими доказами автомобіль марки «ВАЗ 2103», д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед із рамою закритого типу.

14. Протокол огляду місця події від 8 жовтня 2019 року (а.с.к.п.34-35), в якому відображені результати виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення (злочину) відповідно до статті 237 КПК.

Так, при огляді місця події відділення хірургії по вулиці Волковича, б. 25 м. Чернігів було встановлено, що в палаті № 8 на ліжку-каталці знаходиться труп чоловіка ОСОБА_9 . Проведено відповідне фотографування.

15. Висновок експерта № 994 від 18 листопада 2019 року (а.с.к.п.43-50), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким на трупі ОСОБА_9 маються тілесні ушкодження, описано їх характер та ступінь тяжкості, причини смерті останнього.

16. Висновок експерта № 417 від 6 грудня 2019 року (а.с.к.п.55-65), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким кут між повздовжніми осями автомобіля «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_2 та велосипеда, на момент первинного контакту становив 0?±7?.

Автомобіль «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , первинно контактував номерним знаком, що закріплений на лівій стороні переднього бамперу, по місцю розташування сліду статичної деформації, який розташований на відстані близько 31?35 см. від лівого краю номерного знаку і на відстані близько 43 см. від лінії відліку з заднім колесом велосипеду. В подальшому відбувся контакт лівої сторони верхнього краю ободку внутрішньої фари лівого блоку автомобілю, яка розташована на відстані близько 35 см. від лінії відліку і на відстані близько 61?66 см. від поверхні дорожнього покриття контактував з задньою частиною щитка заднього колеса велосипеда на відстані близько 25 см. від заднього краю щитка. Та відбувся контакт лівої сторони переднього краю капота автомобіля, на відстані близько 4?20 см. від лівого краю капоту і на відстані близько 25?42 см. від лінії відліку з задньою частиною речового багажнику велосипеду.

Зіткнення автомобіля «ВАЗ-2103», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з велосипедом синього кольору (інші ідентифікаційні ознаки не вказані) відбувся в межах перехрестя, на відстані 0,55 м. від краю проїжджої частини вулиця Сагайдачного і на відстані 16,1 м. від задньої частини автомобіля.

За відсутності в наданій на дослідження План (схемі) до протоколу огляду місця події за адресою: с. Кинашівка вулиця Сагайдачного на повороті до вулиці Правобережна «18» 09 2019 «15» год «00» хв. геометричних параметрів розташування всіх об`єктів, які зафіксовані на схемі, відносно двох сталих об`єктів, то встановити місце зіткнення транспортних засобів в розмірних параметрах по відношенню до будь-яких об`єктів, експертним шляхом не представляється можливим.

17. Висновок експерта № 418 від 4 грудня 2019 року (а.с.к.п.68-76), зміст якого відповідає статті 102 КПК підтверджується технічний стан автомобіля ВАЗ-2103 д.н.з. НОМЕР_1 .

Так як ДТП відбулось у світлу пору доби, в умовах необмеженої видимості, то несправність системи зовнішнього освітлення не могла сприяти виникненню ДТП.

18. Висновок експерта № 10 від 23 січня 2020 року (а.с.к.п.87-90), зміст якого відповідає статті 102 КПК, і згідно із яким враховуючи довжину слідів гальмування, яка вказана в постанові про призначення судової експертизи, за умови руху автомобіля в загальному стані в діапазоні від мокрого ґрунту до мокрого асфальтобетону, його швидкість до початку експертного гальмування знаходилася в межах 34,5?60,8 км./год.

19. Протокол огляду предметів від 25 грудня 2019 року (а.с.к.п.119-124), який підтверджує проведення відповідно до статей 103-105, 223, 237 КПК огляду відеокамери в напрямку с. Кинашівка, канал № 4, зона № 1, інформації про рух транспортних засобів у період часу з 15:08:00 по 15:16:00 18 вересня 2019 року.

18 вересня 2019 року о 15:08:16 автомобіль марки «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 рухається з м. Борзна до с. Кинашівка посередині проїжджої частини.

В ході огляду інформації камери відеоспостереження трактора МТЗ-82 з деревиною виявлено не було.

Проведене відповідне фотографування.

20. Данні, які характеризують обвинуваченого (а.с.к.п.134-138).

21. Довідка від 19 лютого 2020 року № 3-05 (а.с.к.п.142), яка відповідно до статті 85 КПК прямо підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження та в якій відображено вартість одного ліжко дня в КНП «Чернігівська обласна лікарня» за вересень жовтень 2019 року.

22. Інформація з ДП «Борзнянське лісове господарство» та з Головного Управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (а.с.к.п.151-153), відповідно до статті 85 КПК прямо підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження та в якій відображено дані про рух трактору МТЗ-82 18 вересня 2019 року та його державну реєстрацію.

23. Докази в підтвердження вимог цивільного позову містяться на а.с.15-82.

24. Стороною захисту було надано інформацію щодо трактору і заявлено клопотання про проведення слідчого експерименту (а.с.184-198).

V. Оцінка Суду.

25. Стороною обвинувачення в підтвердження вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною другою статті 286 КК Суду надано докази, які були дослідженні в судовому засіданні (див. пункти 7-22).

26. З іншої сторони, обвинувачений вину у вчинені інкримінованого діяння визнав частково (див. пункт 4).

27. Позиція сторони захисту ґрунтується на тому, що причиною ДТП було те, що на зустрічну смугу виїхав трактор, у зв`язку із чим обвинувачений на мав можливості уникнути ДТП.

28. Також сторона захисту наголосила на тому, що протокол огляду предметів (див. пункт 19) є недопустимими доказом, оскільки не надано джерело і носій інформації на підставі яких можна перевірити відповідну інформацію зафіксовану в протоколі.

29. Потерпілі наполягали на винуватості ОСОБА_3 .

30. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення в такій конкретній ситуації враховує.

31. В даних правовідносинах сторони кримінального провадження не заперечували, що 18 вересня 2019 року близько 15 години 10 хвилин ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи перехрестя вулиці Сагайдачного та вулиці Правобережна в с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 , який рухався в попутному напрямку.

32. Також, не має заперечень, що ОСОБА_9 внаслідок ДТП за його участі та участі обвинуваченого отримав тілесні ушкодження та помер.

33. Виходячи з позиції сторін кримінального провадження Суду необхідно дослідити питання, чи стали отримані потерпілим тілесні ушкодження наслідком дій обвинуваченого та порушення ним ПДР.

34. В даному випадку Суд враховує, що із пояснень обвинуваченого в судовому засіданні (див. пункт 4), вбачається, що в ситуації, яка виникла він повернув в право, а потім почав гальмувати, тобто не застосовував екстреного гальмування.

35. Дані твердження в сукупності з іншими доказами свідчать про недотримання водієм обов`язку щодо негайного вжиття заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди на випадок виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити і що не узгоджується з вимогами пункту 12.3 ПДР.

36. Далі Суд звертає увагу на те, що в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 (див. пункт 7) безпосередньо вказав на ті обставини, як обвинувачений збив велосипедиста та пояснив, що інших транспортних засобів не бачив, і трактора в тому числі не бачив, лише проїхала маршрутка з м. Борзна в с. Кинашівку.

37. Наведене свідчить про те, що обвинувачений порушив пункти 2.3 (б) ПДР, оскільки проявив неуважність в даній дорожній обстановці та пункти 13.1 та 13.3 ПДР, оскільки не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу і під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу та створив небезпеку для дорожнього руху.

38. При цьому наявність вказаних порушень (в частині пунктів ПДР, які інкримінуються обвинуваченому) в сукупності із іншими доказами прослідковується і з показань свідка ОСОБА_10 (див. пункт 8), який їхав з ОСОБА_3 і який пояснив, що десь за 200-150 метрів він побачив чоловіка на велосипеді, що свідчить про неуважність водія і дотримання ним безпечного інтервалу і спростовує пояснення обвинуваченого про видимість велосипедиста за 20-30 метрів.

39. В такому випадку оцінюючи показання свідка ОСОБА_10 (див. пункт 8) про те, що його увага не була зосереджена на дорозі і він не бачив, коли вони приблизилися до повороту, коли в перше опинився в полі зору трактор, не звертав увагу на рух автомобіля, на те як зменшується швидкість, коли водій почав гальмувати, Суд не може покласти їх в основу виправдання обвинуваченого.

40. Так само показання обвинуваченого та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_10 підтверджують наявність порушень пункту 10.1 ПДР, оскільки водій при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

41. Такі висновки про порушення ПДР узгоджуються із змістом протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18 вересня 2019 року (див. пункт 12) та висновку експерта № 417 від 6 грудня 2019 року (див. пункт 16), які містить схему розташування транспортного засобу і велосипеда, сфотографована ділянка дороги, описано місце ДТП.

Відображені в них відомості свідчать, що дорога мала доступну для водія видимість, при якій він мав можливість уникнути зіткнення.

42. В свою чергу висновком експерта № 418 від 4 грудня 2019 року (див. пункт 17) підтверджується технічний стан транспортного засобу, яким керував обвинувачений і спростовується можливість виникнення ДТП внаслідок несправності транспортного засобу.

43. Оскільки висновком експерта № 10 від 23 січня 2020 року (див. пункт 18), підтверджується, що швидкість автомобіля під керуванням обвинуваченого до початку експертного гальмування знаходилася в межах 34,5?60,8 км./год. матеріалами справи не підтверджено порушення ОСОБА_3 пункту 12.4 ПДР щодо перевищення дозволеної швидкості в населених пунктах, що необхідно виключити із формулювання обвинувачення, встановленого Судом доведеним.

44. Крім того, виходячи із формулювання обвинувачення та характеру ДТП необхідно виключити посилання сторони обвинувачення на порушення пункту 12.1 ПДР, яке є не конкретним і не відповідає встановленим обставинам справи.

45. Виключення Судом посилань на вказані пункти ПДР (див. пункти 43-44) не свідчить про повне виправдання ОСОБА_3 , оскільки останній допустив порушення інших пунктів ПДР, на чому було наголошено вище.

46. Окремо Суд звертає увагу на те, що характер допущених порушень ПДР обвинуваченим свідчить про те, що вони не залежать від руху іншого транспортного засобу (трактору) по дорозі, що спростовує позицію сторони захисту про повну невинуватість ОСОБА_3 (див. пункт 27).

47. Зокрема, як наголошував Суд вище (див. пункти 37-38,40), обвинувачений не застосовував екстреного гальмування, проявив неуважність в даній дорожній обстановці та не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу. Такі порушення не спростовують пояснення обвинуваченого, свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (див. пункти 4,8,10).

48. Поряд із цим органами досудового розслідування вживались заходи щодо перевірки версії сторони захисту про рух по дорозі трактору (див. пункти 19, 22), щодо цих обставин було допитано свідків (див. пункти 4,7,8).

49. Зокрема Інформацією з ДП «Борзнянське лісове господарство» та з Головного Управління Держпродспоживслужби в Чернігівській області (див. пункт 22) відображено дані про рух трактору МТЗ-82 18 вересня 2019 року та його державну реєстрацію.

50. Але в даній ситуації Суд не може покласти в основу винуватості ОСОБА_3 протокол огляду предметів від 25 грудня 2019 року (див. пункт 19) і даний доказ необхідно визнати недопустимими, оскільки встановити технологічні властивості запису з відеокамери за відсутності оригіналу та оригінального пристрою неможливо, що відповідає позиції Верховного Суду, яка висловлена в постанові від 31 жовтня 2019 року по справі № 404/700/17 (провадження № 51-4451км19).

При цьому він був отриманий з порушенням відповідної процедури.

51. Проведення слідчого експерименту за участі автомобіля під керуванням обвинуваченого та трактору МТЗ-92 з причепом є дискреційнми повноваженнями органу досудового розслідування, залежить від конкретних обставин справи і в даній ситуації не впливають на встановлення (спростування) винуватості ОСОБА_3 (більш детально відповідні клопотання були вирішенні ухвалами суду (а.с.206-211)).

52. Не дивлячись на визнання частини доказів, наданих стороною обвинувачення недопустимими (див. пункт 50) і не підтвердження порушення зі сторони обвинуваченого частини пунктів ПДР (див. пункти 43-44), Суд визнає іншу частину доказів обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого частиною другою статті 286 КК, вони передбачені як джерела доказування у КПК, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

53. Отже, Суд, об`єктивно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені Судом відповідно до статті 94 КПК, знаходить, що в даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 2.3 (б); 12.3, 13.1, 13.3 ПДР, що стало причиною та умовою настання даної ДТП і знаходиться в прямому причинному зв`язку з її наслідками.

54. Його дії правильно кваліфіковані за частиною другою статті 286 КК, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_9 .

55. Вина ОСОБА_3 у скоєному доведена у повному обсязі.

VІ. Призначення покарання.

56. Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК не встановлено.

57. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК не встановлено.

58. Вирішуючи питання про вид покарання ОСОБА_3 , Суд виходить із принципів верховенства права, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання і відповідно до статті 65 КК бере до уваги:

58.1. ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із статтею 12 КК є тяжким злочином, проте характеризується необережною формою вини щодо наслідків;

58.2. враховує характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину;

58.3. особу винного: його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність на утримані неповнолітньої дитини;

58.4. відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання;

58.5. вимоги потерпілих про призначення покарання пов`язаного з позбавленням волі;

58.6. те, що він судимості не має;

58.7. зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, яка надана з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого.

59. Виходячи з чого, Суд доходить висновку, що в даному випадку відсутні підстави для обрання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, але обираючи таке, є всі підстави обрати його не в межах максимальної санкції статті закону, що передбачає відповідальність за вчинений злочин і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

60. Також, виходячи з наведених вище мотивів та того, що санкція частини другої статті 286 КК передбачає застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, додатково беручи до уваги те, що неналежне використання ОСОБА_3 права керування транспортними засобами потягло смерть людини, і його дії не свідчать про розуміння ним характеру небезпеки наслідків використання такого права, позиції потерпілих, того, що використання транспортного засобу обвинуваченим не пов`язано з отриманням засобів до існування, Суд знаходить підстави для застосування до останнього даного виду додаткового покарання.

61. Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань ОСОБА_3 . Суд не знаходить.

VІІ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

62. При розгляді цивільного позову прокурора Суд враховує, що виходячи із змісту частини другої статті 127 КПК шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

63. Так, відповідно до частини другої статті 1191 Цивільного кодексу України (далі ЦК) Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

64. А згідно із частинами першою і третьою статті 1206 ЦК та особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищені меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчинені злочину, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього злочину.

65. Суд знаходить, що заподіяна шкода здоров`ю потерпілого ОСОБА_9 сталася внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою останнього та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілому.

66. Таким чином, оскільки ОСОБА_9 перебував на лікуванні саме з приводу тілесних ушкоджень, отриманих від вчинення злочину ОСОБА_3 , знайшли підтвердження доводи позовів про необхідність відшкодування коштів.

67. Проте, враховуючи, що заклади охорони здоров`я являються державними закладами, кошти за лікування потерпілого повинні стягуватися у відповідний бюджет, а не на користь закладів, як про це йдеться у позовній заяві прокурора.

68. Щодо цивільного позову потерпілих, Суд враховує, що вони заявили вимоги про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с.13-14).

69. Відповідачами є обвинувачений та ПАТ НАСК «ОРАНТА».

70. При цьому моральну шкоду позивачі просили стягнути з обвинуваченого, а з страхової компанії моральну та матеріальну шкоду.

71. ПАТ НАСК «ОРАНТА» не погодилась із позовом та подала відзив (а.с.125-127). Суть заперечень зводиться до того, що по справі відсутній вирок суду, яким буде підтверджуватись цивільно-правова відповідальність обвинуваченого, а позивачі повинні звернутись до страхової компанії з відповідним пакетом документів.

72. Суд в спірних правовідносинах враховує, оскільки цивільна відповідальність ОСОБА_3 була застрахована (а.с.55), із страхової компанії відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон від 1 липня 2004 року № 1961-IV) підлягає стягненню матеріальна шкода на користь ОСОБА_15 та моральна шкода на користь потерпілих.

73. В такому випадку Суд враховує позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладено у постанові від 19 червня 2019 року по справі №465/4621/16-к (провадження № 13-24кс19), яка полягає в тому, що право особи у випадку завдання шкоди кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 286 КК, порушене саме фактом заподіяння такої шкоди. А тому особа вправі самостійно обирати способи відшкодування такої шкоди. Це також узгоджується зі статтями 15, 16 ЦК.

74. Але визначаючи розмір матеріальної шкоди Суд бере до уваги те, що відповідно до статті 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10 липня 2003 року № 1102-IV поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

75. А згідно із пунктом 27.4 статті 27 Закону від 1 липня 2004 року № 1961-IV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

76. Таким чином, відповідно до цих положень законодавства, витрати пов`язані з проведенням поминальних обідів, не належать до витрат на поховання.

77. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 19 березня 2020 року по справі № 185/687/18 (провадження № 51-4995км19).

78. У зв`язку із чим в задоволенні витрат на поминальні обіди та використання автобусу (а.с.62-63) слід відмовити, а сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню становить 61395 грн. 82 коп. (шістдесят одна тисяча триста дев`яносто п`ять гривень 82 копійки).

79. Щодо стягнення на користь потерпілих моральної шкоди, то Суд підкреслює, що відповідно до пункту 27.3 статті 27 Закону від 1 липня 2004 року № 1961-IV страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

80. Таким чином в даному випадку загальний розмір такого страхового відшкодування стосується всіх потерпілих і обмежується сумою 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується кожному з них рівними частинами, а тому на користь кожного потерпілого необхідно стягнути по 16692 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 00 копійок).

81. Такий підхід висловив Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року по справі № 742/637/19-ц (провадження № 61-320св20).

82. Вирішуючи цивільний позов потерпілих до обвинуваченого, Суд знаходить, що шкода сталася внаслідок протиправних дій обвинуваченого, за наявності його вини, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкідливими наслідками, які були заподіяні потерпілим.

83. В даних правовідносинах, розмір відшкодування моральної шкоди, Суд визначає з урахуванням характеру та обсягу страждань, яких зазнали потерпілі (береться до уваги те, що шкода заподіяна злочинними діями, які порівняно з іншими видами правопорушень є найбільш суспільно небезпечними), тривалістю відновлювального періоду, стану здоров`я потерпілих, тяжкості вимушених змін у їх життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану (оскільки шкода була заподіяна життю близької людини, яке відповідно до статті 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю), а також виходячи із принципу справедливості та розумності.

84. У зв`язку із чим, Суд знаходить, що, за обставинами справи, моральна шкода підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілих в сумі 250 000 грн. 00 коп. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) кожному.

85. Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до статті 100 КПК.

86. Процесуальні витрати по справі в розмірі 6280 грн. 40 коп. (шість тисяч двісті вісімдесят гривень 40 копійок) за проведення експертизи покладаються на ОСОБА_3 відповідно до статті 124 КПК.

87. Запобіжний захід ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання Суд не вбачає.

З цих підстав,
керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

у х в а л и в :

1. ОСОБА_3 визнати винуватим за частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

2. Початок строку відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

3. Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі КНП «Чернігівська обласна лікарня» до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення задовольнити.

3.1. Стягнути з ОСОБА_3 на користь обласного бюджету Чернігівської області грошові кошти в сумі 53811 грн. 07 коп. (п`ятдесят три тисячі вісімсот одинадцять гривень 07 копійок) витрачені закладом охорони здоров`я на лікування потерпілого ОСОБА_9 .

4. Цивільний позов ОСОБА_15 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ПАТ НАСК «ОРАНТА» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

4.1. Стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_15 61395 грн. 82 коп. (шістдесят одна тисяча триста дев`яносто п`ять гривень 82 копійки) матеріальної шкоди, пов`язаної з витратами на лікування та поховання.

4.2. Стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_15 16692 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 00 копійок) моральної шкоди, пов`язаної зі смертю чоловіка ОСОБА_9 .

4.3. Стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_6 16692 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 00 копійок) моральної шкоди, пов`язаної зі смертю батька ОСОБА_9 .

4.4. Стягнути з ПАТ НАСК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_7 16692 грн. 00 коп. (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві гривні 00 копійок) моральної шкоди, пов`язаної зі смертю батька ОСОБА_9 .

4.5. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_15 250 000 грн. 00 коп. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди, пов`язаної зі смертю чоловіка ОСОБА_9 .

4.6. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 250 000 грн. 00 коп. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди, пов`язаної зі смертю батька ОСОБА_9 .

4.7. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 250 000 грн. 00 коп. (двісті п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди, пов`язаної зі смертю батька ОСОБА_9 .

4.8. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Речові докази:

5.1. автомобіль марки «ВАЗ-2103» д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на території Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_16 , як власнику;

5.2. велосипед невстановленої марки із рамою закритого типу, який зберігається на території Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області повернути ОСОБА_15 .

6. Стягнути з ОСОБА_3 6280 грн. 40 коп. (шість тисяч двісті вісімдесят гривень 40 копійок) процесуальних витрат на користь держави за проведення експертизи.

7. Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок можуть бути подані апеляції до Чернігівського апеляційного суду через Бахмацький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1