Справа № 169/623/20
Провадження № 1-кп/169/127/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Оса Турійського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має базову загальну середню освіту, одружений, є громадянином України, раніше несудимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 254 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 навесні 2019 року, точної дати не встановлено, будучи фактичним користувачем земельної ділянки, площею 0,1586 га, із кадастровим номером :02:001:1530 та цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності тещі обвинуваченого ОСОБА_5 , в порушення вимог статей 91, 168 Земельного кодексу України, статті 35 Закону України «Про охорону земель» умисно, з метою створення штучної водойми, самовільно, без виготовлення документації із землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, без отримання спеціального дозволу на зняття, зберігання та використання ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, облаштував за допомогою спеціальної техніки (екскаватора) на земельній ділянці штучну водойму (ставок), розміром 20,5 м х 11 м, що призвело до порушення структури ґрунту на земельній ділянці та втрати можливості її використання за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що дійсно навесні 2019 року на земельній ділянці, що належить на праві власності його тещі ОСОБА_5 , та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою екскаватора викопав ставок, розміром 20,5 м х 11 м, глибиною близько 3 м. Вказана ділянка перебуває у його користуванні. Про те, що для таких робіт потрібен дозвіл та виготовлення відповідної документації, не знав. Просив суворо не карати.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 254 Кримінального кодексу України, і кваліфікує такі його дії як безгосподарське використання земель, що спричинило порушення структури ґрунту.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке належить до кримінальних проступків, особу винного, який є працездатною здоровою особою молодого віку, не працює, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, немає.

З урахуванням наведеного вище, виходячи із необхідності та достатності покарання для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень суд призначає обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в межах санкції статті закону, за якою він засуджується, в редакції закону про кримінальну відповідальність станом на час вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення у відповідності до положень статей 4, 5, 65 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 254 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий