Номер провадження: 11-сс/813/1870/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження
13.11.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2020 року якою відмовлено у задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про визнання обґрунтованими підстав для подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),-

встановив:

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про визнання обґрунтованими підстав для подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ),-

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) екстрадеційний урешт з утриманням в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до вирушення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу компетентним органам Республіки Молдова.

Перевіривши зміст апеляційної скарги та дослідивши матеріали судового провадження, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргоюкерівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , слід відмовити, виходячи з таких підстав.
Пункт 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства «забезпечення права на апеляційний перегляд справи». Це означає, що Конституція України забезпечує можливість апеляційного перегляду саме справи, що реалізується шляхом оскарження судових рішень, якими завершено розгляд справи (кримінального провадження) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження).
Згідно з ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У частинах 1 та 2 ст. 309 КПК наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Крім того, ч. 3 ст. 307 КПК передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Разом з тим відповідно до ч. 9 ст. 584 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, щодо якої застосовано екстрадиційний арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 8 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Як убачається з долучених до апеляційної скарги копій судових рішень, керівник Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, якою відмовлено у задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про визнання обґрунтованими підстав для подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), тобто на судове рішення слідчого судді, апеляційне оскарження якого не передбачено ч. 3 ст. 307, ст. 309 та ст. 584 КПК України.
Водночас в ч. 13 ст. 584 КПК України передбачено, що звільнення особи з-під екстрадиційного арешту слідчим суддею не перешкоджає повторному його застосуванню з метою фактичної передачі особи іноземній державі на виконання рішення про видачу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Таким чином, кримінальним процесуальним законом України не встановлені заборона або обмеження в реалізації права на оскарження до суду певних судових рішень під час досудового розслідування, а визначена особлива процедура оскарження апеляційного оскарження ухвал слідчого судді, яка в даному випадку не була дотримана апелянтом, що не позбавляє його права звернення в подальшому до суду за захистом своїх прав у відповідній стадії кримінального провадження.

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч. 1 ст. 5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення та, виходячи зі змісту ст. 309, 584 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути предметом перегляду апеляційного суду, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала.
Керуючись ст. ст. 309, 392, 399 КПК України, -

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 05.11.2020 року якою відмовлено у задоволенні клопотання керівника Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про визнання обґрунтованими підстав для подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційного арешту) відносно ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ).

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2