Справа № 183/5350/19
№ 1-кп/183/721/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомосковську в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.03.2018 року за № 0000520, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною, не заміжньої, яка має на утриманні дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 136, ст.. 166 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченої ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, а також у відповідності до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї. На батьків у відповідності до ст. 51 Конституції України покладається обов`язок щодо утримування дітей до їх повноліття. У відповідності з вимогами ст. ст. 8, 11, 12 Закони України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Також, у відповідності до вимог ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В порушення вищезазначених вимог діючого законодавства ОСОБА_10 в період часу з 2012 року до 2018 року злісно не виконувала покладені на неї обов`язки щодо піклування про здоров`я та фізичний розвиток малолітньої дитини ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також не забезпечувала належне та достатнє харчування дитини, не дотримувалась рекомендацій лікарів, дитина з 2017 року не проходила ніяких медичних оглядів, щеплень за віком не зроблено, уникала щомісячних оглядів лікарем-педіатром, хоча дитина мала захворювання.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_10 умисно, без поважних на те причин, неналежно виконувала встановлені законом обов`язки, не забезпечувала дитину відповідним харчуванням та не піклувалася про його стан здоров`я, у малолітнього ОСОБА_11 з 23.07.2012 року було виявлено низку захворювань, а саме: 23.07.2012 року - профілактика рахіту; 06.10.2012 року - гострий ринофарингіт; у червні 2013 року кон`юнктивіт правого ока; 30.08.2013 року фімоз; у вересні 2013 року гострий бронхіт; у грудні 2013 року гостра респіраторно-вірусна інфекція, гострий трахеїт; у квітні 2013 року знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу гострої респіраторно-вірусної інфекції, гострого назофарингіту, анемія дефіцитна І ступеня; у квітні 2014 року гострий бронхіт; у вересні 2014 року гострий обструктивний бронхіт середньої тяжкості з дихальною недостатністю І ступеня; у серпні 2015 року гострий бронхіт, реактивний панкреатит, дисбактеріоз; у січні 2016 року гостра респіраторно-вірусна інфекція; у травні 2016 року гострий бронхіт; у червні 2016 року аденоїдні вегетації І-ІІ ступеня; у листопаді 2016 року аденоїдні вегетації ІІІ ступеня, гіпертрофія ньобних мигдалин, проведено оперативне втручання; 25.11.2016 року аденотонзілотомія; у грудні 2016 року гострий бронхіт.

Причинно-наслідковий зв`язок злісного невиконання своїх обов`язків по догляду за дитиною ОСОБА_11 призвів до вираженої загальної гіпотрофії тіла з дистрофічними змінами внутрішніх органів, гіпертрофія та аденоматозні зміни у корковій речовині наднирників, синдром імунно-ендокринного дефіциту та часті респіраторного-вірусні інфекції, бронхіт, панкреатит за життя. Встановленні захворювання свідчать про порушення в харчуванні дитини, захисних імунних систем організму дитини. Встановленні захворювання є наслідком недбайливого ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків.

Крім цього, 09 березня 2018 року приблизно о 20.20 годині ОСОБА_10 , яка є матір`ю малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , після отримання сином тілесних ушкоджень у вигляді закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася крововиливами під м`які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, які привели до вираженого набряку головного мозку, синців на лобі, в області спинки носу з розповсюдженням на нижні повіки очей, саден на лобі, нижньому повіці правого ока, в області нижньої щелепи зліва на шиї, вогнищевого крововилива та забитої рани на слизовій оболонці верхньої губи, що у своїй сукупності за ступенем тяжкості, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, та вважаючи, що у зв`язку з вищезазначеним травмуванням дитині не потрібна медична допомога, маючи реальну можливість повідомити про небезпечний для здоров`я ОСОБА_11 стан, проявила байдужість до права людини на життя, та не повідомивши про стан останнього заклади охорони здоров`я та медичних працівників для забезпечення надання необхідної допомоги малолітньому потерпілому, залишила його у безпорадному стані на ліжку у кімнаті вказаної квартири до 02.23 години 10.03.2018 року, де малолітній ОСОБА_11 помер впродовж 6 годин.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_10 вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 136, ст.. 166 КК України, визнала повністю та підтвердила обставини, які лягли в основу обвинувачення, у скоєному розкаялася.
В судовому засіданні були досліджені докази вини обвинуваченої ОСОБА_10 , а саме:

- показання потерпілої ОСОБА_7 про те, що вона є бабусею загиблого Данила. Онук з серпня 2017 року мешкав з ОСОБА_10 та її співмешканцем. Через деякий час їй повідомили, що онук знаходиться в лікарні. Коли вона туди приїхала, побачила, що ОСОБА_12 був дуже худий, на животі були рани. Жінки, що знаходилися в палаті, повідомили їй про те, що ОСОБА_10 б`є Данила. Коли вони разом з онуком та ОСОБА_10 ходили в кафе в лікарні, ОСОБА_12 попросив хот-дог, але ОСОБА_10 заборонила йому це їсти, сказавши, що, оскільки не можна це їсти Софії, то й ОСОБА_12 це їсти не буде. Після цього в березні 2018 року онук помер. Однак, вона просить не позбавляти ОСОБА_10 волі, оскільки дочка останньої - Софія страждає на онкологію, а в дитячому будинку ніхто не буде опікуватися дитиною;
- витяг з кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 10.03.2018 року за № 0000520, згідно з яким 10.03.2018 року до ЧЧ Новомосковського ВП надійшло повідомлення про те, що за постійним місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , помер ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4
(а.п. 44-46);
- протокол огляду трупа від 10.03.2018 року, відповідно до якого оглянуто труп ОСОБА_11 та зафіксовані наявні тілесні ушкодження

(а.п. 47-50);
- лікарське свідоцтво про смерть № 121 від 10.03.2018 року, відповідно до якого хворобою, що призвела до смерті зазначено: набряк та здавлення головного мозку, крововиливи під мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, закрита внутрішньочерепна травма, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом
(а.п. 52);
- висновок експерта № 121/Е від 05.04.2018 року, відповідно до якого на трупі ОСОБА_11 виявлено: синці на лобі, в області спинки носу з розповсюдженням на нижні повіки очей, на лівій кисті, непальцях стоп; садна на лобів, нижньому повіці правого ока, в області нижньої щелепи зліва, на шиї, в області грудної клітини, на животі, спині, в області правого плечового суглобу, правого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу; вогневидний крововилив та забита рана на слизовій оболонці верхньої губи; вогнищеві крововиливи у м`яких тканинах голови у лобній області, під м`якими мозковими оболонками в лівій тім`яній, потиличних, лівій скроневій долях головного мозку, в області варолієвого мосту, мозочку та продовгуватого мозку; кров у шлуночках головного мозку, під твердою мозковою оболонкою (з ознаками пережиття); виражений набряк головного мозку; повнокров`я внутрішніх органів; ознаки синдрому імуно-ендокринного дефіциту; аплазія зобної залози з акцидентальною трансформацією 5-го ступеню; прояви мікро-макрофолікулярного зоба з проявами аденоматозних змін у корковій речовині наднирників.
Смерть його настала від закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася крововиливами під м`які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, які привели до вираженого набряку головного мозку.
Тілесні ушкодження у виді закритої внутрішньочерепної травми, яка супроводжувалася крововиливами під м`які мозкові оболонки та у шлуночки головного мозку, які привели до вираженого набряку головного мозку; синців на лобі, в області спинки носу з розповсюдженням на нижні повіки очей, на лівій кисті, непальцях стоп; саден на лобі, нижньому повіці правого ока, в області нижньої щелепи зліва, на шиї, в області грудної клітини, на животі, спині, в області правого плечового суглобу, правого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу; вогневидного крововиливу та забитої рани на слизовій оболонці верхньої губи у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до тяжких, як небезпечні для життя, в даному випадку привели до смерті потерпілого.
Тілесні ушкодження у виді синців на лівій кисті, пальцях стоп; саден в області грудної клітини, на животі, спині, в області правого плечового суглобу, правого ліктьового суглоба, лівого колінного суглобу в своїй сукупності та кожне окремо відповідно до живих осіб відносяться до легкого ступеню тяжкості та у будь-якому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться.
Всі знайдені тілесні ушкодження виникли від дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, незадовго до смерті, що підтверджується кольором синців (синці синюшно-червоного кольору з нечіткими контурами), стадією загоєння саден (садна з підсохлим червоно-бурим дном, розташованим нижче рівня навколишньої шкіри), даними додаткових методів дослідження (гістологічно)

(а.п. 53-56);
- копія свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 серія НОМЕР_1 від 19.12.2014 року, матір`ю якого зазначена ОСОБА_10

(а.п. 57);

- лист служби у справах дітей Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 151 від 02.04.2018 року, згідно з яким в липні 2017 року до служби звернулася ОСОБА_7 бабуся малолітнього ОСОБА_11 для отримання переліку документів для звернення на Комісію з питань захисту прав дитини райдержадміністрації з заявою про визначення порядку участі у вихованні малолітнього онука. Під час звернення ОСОБА_7 повідомила, що мати дитини ОСОБА_10 вчинила фізичне насильство над дитиною

(а.п. 58-59);

- висновок експерта № 121/Е/Д від 24.05.2018 року, відповідно до якого при судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі трупа ОСОБА_11 не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. При житті ОСОБА_11 хворів на синдром імуно-ендокринного дефіциту; аплазії зобної залози з акцидентальною трансформацією 5-го ступеню; проявами мукро-макрофолікулярного зоба з проявами аденоматозних змін, гіпертрофії та аденоматозних змін у корковій речовині наднирників. Враховуючи характер та локалізацію знайдених тілесних ушкоджень, всі тілесні ушкодження не могли утворитися внаслідок однократного падіння потерпілого з висоти власного росту

(а.п. 73-75);

- висновок експерта № 145 від 29.08.2018 року, відповідно до якого згідно аналізу наданої судово-медичної документації, комісією експертів встановлено: закрита внутрішньочерепна травма; субарахноїдальні крововиливи в лівій тім`яній, скроневій, потиличній ділянках з обох сторін головного мозку, в області варолієвого мосту, мозочка та продовгуватого мозку; набряк, мікрогеморагії в речовині ділянок головного мозку (лівій тім`яній, скроневої ділянок, правої потиличної долі півкуль мозку та у продовгуватому мозку), крововилив під тверду мозкову оболонку у лівій тім`яно-потиличній області (об`ємом біля 10 мл) з ознаками організації та позаклітинного гемосидерозу по поверхні до твердої мозкової оболонки; виражений набряк твердої мозкової оболонки; крововиливи в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лобній області; забійна рана слизової оболонки верхньої губи з вогнищевим крововиливом навколо; синці лобної області праворуч, на спинці носа з розповсюдженням на нижні повіки; садна у міжбрівній області, на нижньому повіку правого ока, в області нижньої щелепи зліва; численні синці: на лівій кисті, пальцях стоп; численні садна: на шиї по передній поверхні у верхній третині, по передній та задній поверхням грудної клітини, на передній черевній стінці, на виступаючих поверхнях правого плечового суглобу, правого ліктьового суглобу, лівого колінного суглобу. Патологічні зміни на пальцях 1-5 правої стопи, 1,3 лівої стопи можуть свідчити про прижиттєву дію холодного фактору та не знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті.

Встановлені тілесні ушкодження, в тому числі й ті, які призвели до настання смерті, спричинені прижиттєво, не більше як за 1-2 години до моменту настання смерті.

Враховуючим характер черепно-мозкової травми, за умов своєчасного надання кваліфікованої медичної допомоги в спеціалізованому медичному закладі, можливо було запобігти негативного наслідку.

Враховуючи розташування тілесних ушкоджень в області голови та обличчя в різних площинах, комісія експертів вважає, що всі встановлені тілесні ушкодження в указаних ділянках не могли виникнути внаслідок одноразового самостійного падіння потерпілого з висоти власного зросту на рівне тверде покриття.

Встановлені тілесні ушкодження як зовнішні, так і внутрішні, крім крововиливу під тверду мозкову оболонку (виник понад 2 тижні до настання смерті), виникли в термін не більше як 1-2 години до настання смерті.

Сукупність тілесних ушкоджень в області голови та обличчя, що призвели до виникнення закритої внутрішньочерепної травми, як причини смерті, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя. Численні синці та садна тулубу та кінцівок мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, та мають незначні скороминущі наслідки у живих осіб, тривалістю не більше як 6 днів.

Всі виявлені тілесні ушкодження спричинені від численних травматичних дій (ударна та ударно-ковзна дія) тупих твердих предметів (предмету) з відносно обмеженою контактуючою поверхнею. По наявності тілесних ушкоджень в області голови та обличчя можливо встановити не менше семи травматичних дій; в області шиї, суглобу, кінцівок не менше восьми-дев`яти травматичних дій. Локалізація та характер встановлених тілесних ушкоджень виключає їх спричинення власноруч.

Враховуючи кількість тілесних ушкоджень, їх розташування в різних площинах, виключає можливість їх виникнення при одноразовому падінні у ванній кімнаті. Переривчасте садно задньої поверхні тулуба могло виникнути від контактування з твердою нерівною шорсткою поверхнею при падінні на задню поверхню тіла.

У дитини встановлено: виражена загальна гіпотрофія тіла з дистрофічними змінами внутрішніх органів, гіпертрофія та аденоматозні зміни у корковій речовині наднирників, синдром імуно-ендокринного дефіциту та часті респіраторно-вірусної інфекції, бронхіт, панкреатит за життя. Встановлені захворювання свідчать про порушення в харчуванні дитини, захисних імунних систем організму дитини. Встановлені захворювання не знаходяться в причинному зв`язку з встановленою закритою внутрішньочерепною травмою, тобто з причиною настання смерті, а є наслідком недбайливого ставлення батьків до своїх батьківських обов`язків.

Одним з основних симптомів черепно-мозкової травми, яка встановлена у трупа ОСОБА_11 , є втрата свідомості, під час якої здатність до активних цілеспрямованих дій травмованого значно знижена

(а.п. 80-96);

- протокол огляду місця події від 23.10.2018 року, під час якої була оглянута ділянка місцевості неподалік будинку АДРЕСА_3

(а.п. 99-101);

- протокол огляду від 24.10.2018 року, в ході проведення якого оглянуто ванну кімнату в квартирі АДРЕСА_2

(а.п. 103-105);

- висновок експерта № 227-Д від 21.11.2018 року, відповідно до якого тілесне ушкодження крововилив під тверду мозкову оболонку в лівій тім`яно-потиличній області з ознаками організації та позаклітинного гемосидерозу, виникло понад два тижні до настання смерті від травматичної дії тупого твердого предмета в ліву тім`яно-потиличну область. Більш конкретно встановити травмуючий предмет неможливо, що однак і не виключає можливість його виникнення внаслідок удару лівою тім`яно-потиличною ділянкою голови о твердий плоский предмет, не виключено і внаслідок самостійного падіння з дитячої гірки.

(а.п. 109-121);

- висновок експерта № 85-Д від 03.06.2019 року, відповідно до якого ушкодження у вигляді субдуральної гематоми у лівій тім`яно-потиличній області (об`ємом 10 мл) має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Термін її виникнення становить понад два тижні до настання смерті.

Тілесні ушкодження в області голови та обличчя, які призвели до настання смерті, не характерні виникненням при падінні з висоти власного зросту без надання тілу прискорення чи з наданням тілу прискорення, з подальшим ударом об рівну поверхню кахлю, про що свідчить їх різноплощинна локалізація та характер.

Численні синці, садна тулубу та кінцівок спричинені від численних травматичних дій (ударна та ударно-ковзна дія) тупих твердих предметів з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, можливо й при ударі о такі, також не характерні виникненням для падіння тіла з висоти власного зросту без надання тілу прискорення чи з наданням тілу прискорення, з подальшим ударом об рівну поверхню кахлю.

Гостра черепно-мозкова травма з крововиливами під м`які мозкові оболонки та речовину мозку, під час її розвитку, супроводжується втратою свідомості. Під час порушення свідомості больові відчуття не проявляються

(а.п. 127-148).

Дослідивши наведені докази, суд вважає, що вони є належними та допустимими, оскільки вони, кожний окремо, а також в сукупності прямо підтверджують існування обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також вони є достовірними, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України.
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_10 встановленою та доведеною, а її дії підлягають кваліфікації за ст. 166 КК України, як злісне невиконання батьками встановлених законом обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки; за ч. 3 ст. 136 КК України, як неповідомлення належним установам про перебування малолітньої дитини у завідомо небезпечному для життя стані, що спричинило смерть потерпілого.
Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання ОСОБА_10 відповідно до ст.ст. 50-52 КК України, суд обставиною, яка обтяжує покарання, визначеною ст. 67 КК України, вважає вчинення злочинів щодо малолітньої дитини. Обставиною, яка пом`якшує покарання, визначеної ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.
Також суд враховує, що ОСОБА_10 раніше не судима, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких страждає на тяжке захворювання.

Санкція ст. 166 КК України передбачає покарання у виді обмеженням волі на строк від двох до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк. Санкція ч. 3 ст. 136 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

З урахуванням обставин скоєння кримінальних правопорушень, їх наслідків, а також обраної обвинуваченою позиції, суд вважає, що призначення обвинуваченій максимального виду покарання, передбаченого санкцією зазначеної статті, буде відповідати особі обвинуваченої та попередженню вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
При цьому суд вважає, що з причин, визначених раніше, обвинуваченій ОСОБА_10 можливо застосувати ст. 75 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_13 визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 136, ст. 166 КК України, та призначити їй покарання:

- за ст. 166 КК України у виді 4 років позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 136 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_14 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, строком на 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_13 не виїздити за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений у Дніпровський апеляційний суд через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1