Справа № 162/1030/20 Провадження №11-сс/802/657/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: арешт майнаДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю
секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000231 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року, про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на трактор із маркуванням «БЕЛАРУС 892.2» р.н.з. НОМЕР_1 ; причіп р.н.з. НОМЕР_2 ; 91 колоду дерева породи «Сосна», приблизною довжиною по 4,8 м. загальним приблизним об`ємом 12,47 м3, які знаходяться на причепі р.н.з. НОМЕР_2 ; трактор із маркуванням «БЕЛАРУС 920» р.н.з. НОМЕР_3 ; причіп р.н.з. НОМЕР_4 ; 76 колод дерева породи «Сосна», приблизною довжиною по 4,8 м. загальним приблизним об`ємом 9,95 м3, які знаходяться на причепі р.н.з. НОМЕР_4 ; дві товарно транспортні накладні серії ВЛБ №504576 від 10 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_8 та серії ВЛБ №504577 від 10 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_9 у двох примірниках (екз. №2 і №3), що були тимчасово вилучені 10 листопада 2020 року в ході проведення огляду місця події від 10 листопада 2020 року, на автомобільній дорозі Р 14 сполученням населених пунктів с. Любешівська Воля с. Березичі Волинської області.
Ухвалою слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року клопотання слідчого задоволено частково. Накладено арешт на дві товарно транспортні накладні серії ВЛБ №504576 від 10 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_8 та серії ВЛБ №504577 від 10 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_9 у двох примірниках (екз. №2 і №3), шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування. В решті клопотання відмовлено. Тимчасово вилучене майно, а саме: трактор із маркуванням «БЕЛАРУС 892.2» р.н.з. НОМЕР_1 ; причіп р.н.з. НОМЕР_2 ; 91 колоду дерева породи «Сосна», приблизною довжиною по 4,8 м. загальним приблизним об`ємом 12,47 м3, які знаходяться на причепі р.н.з. НОМЕР_2 ; трактор із маркуванням «БЕЛАРУС 920» р.н.з. НОМЕР_3 ; причіп р.н.з. НОМЕР_4 ; 76 колод дерева породи «Сосна», приблизною довжиною по 4,8 м. загальним приблизним об`ємом 9,95 м3, які знаходяться на причепі р.н.з. НОМЕР_4 , постановлено негайно повернути особам, у яких це майно вилучено.
В поданій апеляційній скарзі прокурор, вважає ухвалу слідчого судді незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити повністю.
Заслухавши доповідача, який виклав суть та доводи апеляційної скарги, прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ст.41. Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. У відповідності до вимог ст.16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94. 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Як встановлено апеляційним переглядом, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про відсутність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для його задоволення в частині накладення арешту на транспортні засоби та лісодеревину.

Так доводячи підставність поданого клопотання в частині накладення арешту на це майно слідчий вказував про те, що вилучене майно є предметом розслідування вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, зберегло на собі сліди злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Повернення такого майна унеможливить виконання завдання кримінального провадження в частині забезпечення повного та неупередженого розслідування.
Разом з тим матеріали клопотання не містять доказів, які б давали підстави вважати, що транспортні засоби та лісодеревина відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 та ч.2 ст.167 КПК України, окрім як визнання майна речовими доказами постановою слідчого.
Крім того, як вірно зазначив слідчий суддя місцевого суду, як на підставу накладення арешту на майно, слідчий посилався на те, що воно є доказом злочину, однак при цьому, таке твердження належним чином не обґрунтовано та не вмотивовано.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке були внесені до ЄРДР 11 листопада 2020 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 366 КК України.
Згідно з витягом з ЄРДР від 11 листопада 2020 року, до реєстру були внесені відомості про те, що 10 листопада 2020 року, у невстановлений час доби, невстановлена службова особа ДП СЛАП «Любешівське», перебуваючи на території лісового масиву у кварталі 42 виділі 11 Любешівського лісництва, що знаходиться неподалік с. Любешівська Воля, Волинської області, внесла до КПК (кишенькового персонального комп`ютера-мобільного електронного терміналу) завідомо неправдиві відомості про кількісні та якісні характеристики відпущеної лісопродукції, на підставі яких в подальшому видала завідомо неправдиві документи на перевезення лісопродукції, а саме товарно-транспортні накладні серії ВЛБ№504576 від 10.11.2020 року та ВЛБ№504577.
Предметом кримінального правопорушення, за ознаками якого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є офіційні документи, що надають права чи звільняють від обов`язку, а саме документи на вантаж (лісодеревину), що оформляються при здійсненні вантажних перевезень (товарно-транспортна накладна).
Однак, згідно протоколу від 10 листопада 2020 року під час огляду місці події були виявлені та вилучені трактор із маркуванням «БЕЛАРУС 892.2» р.н.з. НОМЕР_1 ; причіп р.н.з. НОМЕР_2 ; 91 колоду дерева породи «Сосна», приблизною довжиною по 4,8 м. загальним приблизним об`ємом 12,47 м3, які знаходяться на причепі р.н.з. НОМЕР_2 ; трактор із маркуванням «БЕЛАРУС 920» р.н.з. НОМЕР_3 ; причіп р.н.з. НОМЕР_4 ; 76 колод дерева породи «Сосна», приблизною довжиною по 4,8 м. загальним приблизним об`ємом 9,95 м3, які знаходяться на причепі р.н.з. НОМЕР_4 ; дві товарно транспортні накладні серії ВЛБ №504576 від 10 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_8 та серії ВЛБ №504577 від 10 листопада 2020 року на ім`я ОСОБА_9 у двох примірниках (екз. №2 і №3), які в подальшому визнані речовими доказами постановою слідчого від 11 листопада 2020 року.
Разом з тим в матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що лісодеревина, на яку слідчий просить накласти арешт, незаконно зрубана, або здійснена її розтрата, або вона набута іншим незаконним шляхом.
Так в матеріалах провадження наявні документи, які свідчать про законність походження вказаної лісодеревини, а саме: договори купівлі-продажу необробленої деревини №1856/1856/л/2020 від 02.10.2020 року, покупцем згідно якого є ФОП ОСОБА_9 (а.с. 45-49) та №1890/1890/л/2020 від 02.10.2020 року, покупцем згідно якого є ФОП ОСОБА_8 (а.с. 50-54), які стали переможцями проведеного аукціону на купівлю круглих лісоматеріалів породи «сосна звичайна», класу якості «С».
Крім того відомості товарно-транспортних накладних щодо відповідності продукції її об`єму, сорту, довжині та породі повністю відповідають інформації, яка міститься на веб-сайт ДП «Лісогосподарський інноваційно-аналітичний центр» Державного агентства лісових ресурсів України за номерами бирок №223528797 та №223528796.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд доходить висновку, що слідчий суддя вірно встановив що слідчим не надано належних, допустимих та достатніх доказів вважати, що транспортні засоби з причіпами та навантажена на них лісодеревина, відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а саме, що зазначене майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч.1 ст. 366 КК України (службового підроблення), або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.
Крім того в ході дослідження матеріалів провадження встановлено, що санкція статті, щодо якої внесено відомості в ЄРДР не передбачено конфіскації майна, як додаткового покарання, а також те, що підозру нікому не пред`явлено.
А тому, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про відсутність законних підстав для накладення арешту на транспортні засоби з причіпами та навантажену на них лісодеревину, вказані в клопотанні старшого слідчого СВ Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , з підстав, викладених в оскаржуваному судовому рішенні.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Любешівського районного суду Волинської області від 13 листопада 2020 року, про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: