Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/788/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2020 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2020 року, якою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Йосипівка, Ульяновського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , по теперішній справі засудженого 27.01.2015 Гайворонським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровоград від 23.02.2016 зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 28.06.2014 по 17.12.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 1 рік 05 місяців 19 днів,
відмовлено в задоволенні подання про застосування умовно-дострокового звільнення,

за участі сторін провадження:

- прокурора ОСОБА_7 ,

- засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника ДУ «Кропивницька ВК (№6)» та головою спостережної комісії при Виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького направлено до суду спільне поданняпро умовно - дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , мотивуючи його тим, що засуджений відбув частини строку покарання, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, позитивно себе зарекомендував, а тому на підставі ст. 81 КК України, вважають що подання підлягає задоволенню.
В судовому засіданні суду першої інстанції прокурор заперечував, щодо застосування умовно дострокового звільнення.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.08.2020 відмовлено в задоволенні вказаного подання. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що перебуваючи в ДУ «Кропивницька ВК (№6)» з 24.04.2015 ОСОБА_6 не працевлаштований та у відповідності до п.5 ст. 118 КВК України відпрацював лише 96 годин. Зазначене свідчать, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_6 не довів своє виправлення. Крім того, ОСОБА_6 в скоєні злочину не покаявся.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, направити справи на новий розгляд.
В обґрунтування апеляції зазначив, що він являється пенсіонером, а тому працювати не зобов`язаний, хоча і відпрацював 96 годин безкоштовно. Також вказав, що на даний час роботи не має. З приводу заохочень зазначив, оскільки він людина похилого віку то отримати їх не має можливості.
Заслухавши доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, висновок прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія апеляційного суду дійшла висновку про те, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.
Згідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання, зокрема, і у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як убачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_6 в Кіровоградському СІЗО перебував з 05.07.2014 де порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 24.04.2015 відбуває покарання в Кропивницькій виправній колонії (№ 6) де порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав. З 22.02.2020 по 09.07.2020 перебував в ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» де стягнень та заохочень не мав.
З довідки про наявність заохочень та стягнень засудженого ОСОБА_6 вбачається, що перебуваючи під вартою з 05.07.2014 засуджений має лише 2 заохочення, які ним отримані 22.01.2018 та 21.01.2020.
Згідно довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_6 вбачається, що останній за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 оплатно не працював.
Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України засуджений за період з 24.04.2015 відпрацював лише 96 годин.
Посилання засудженого в апеляцій скарзі про його виправлення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_6 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом першої інстанції вірно зазначено, що висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення до засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого. Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Виходячи з наведеного і враховуючи, що своєю поведінкою засуджений ОСОБА_6 не повністю довів своє виправлення, тому суд вірно дійшов висновку за необхідне залишити без задоволення клопотання засудженого.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав застосування на даний час до засудженого ОСОБА_6 умовно дострокового звільнення, як те просить у своїй апеляційній скарзі останній, а тому вважає оскаржувану ухвалу суду першої інстанції обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін.

Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 серпня 2020 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4