Справа № 461/7037/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/785/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 05 червня 2020 року,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 121 КК України до дев`яти років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано ОСОБА_6 невідбуту частину покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, призначеного вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 червня 2014 року.

Остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді тринадцяти років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання після вступу вироку у законну силу постановлено рахувати з моменту фактичного проголошення згаданого вироку 05 червня 2020 року.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , в ніч з 02 на 03 листопада 2018 року, точний час не встановлено, перебуваючи в приміщенні камери №144 ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 20, маючи умисел на спричинення ОСОБА_9 тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 , який лежав на ліжку, та на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно почав наносити потерпілому удари по грудній клітці. Так, ОСОБА_6 наніс декілька ударів ОСОБА_9 правою ногою в область грудної клітки, а в подальшому, взявшись обома руками за верхню частину ліжка, вистрибнув двома ногами на потерпілого ОСОБА_9 та з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень, здійснив декілька стрибків по його грудній клітці та тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у виді тупої закритої травми грудної клітки, яка проявилася множинними переломами ребер по багатьох анатомічних лініях зліва з грубим пошкодженням пристінкової плеври, ушкодженням легень, травматичним розривом лівого головного бронху з крововиливом в плевральну порожнину, травматичного розриву капсули і паренхіми селезінки в ділянці вхідних воріт, які відповідно до висновку експерта мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на момент заподіяння, та спричинили смерть потерпілого ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 заперечує вину у вчиненні інкримінованого йому злочину та, як вбачається зі змісту, просить прийняти законне рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив прийняти законне рішення, виступ його захисника адвоката ОСОБА_8 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив скасувати вирок суду і призначити новий судовий розгляд, оскільки не враховано фактичних обставин справи, думку прокурора про заперечення апеляційної скарги та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду І інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за яке його засуджено, за обставин, встановлених місцевим судом і викладених у вироку, обґрунтований наявними в матеріалах провадження доказами, логічно пов`язаними між собою, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні, яким дана у відповідності до вимог ст. 94 КПК України об`єктивна оцінка.
Зокрема, показаннями свідка ОСОБА_10 співкамерника обвинуваченого, який в судовому засіданні пояснив, що в ніч з 02 листопада 2018 року на 03 листопада 2018 року, ОСОБА_6 наносив ОСОБА_9 , який спільно з ними та ОСОБА_11 перебував в камері ДУ «Львівська установа виконання покарань №19» удари і стрибав по грудній клітці, оскільки йому не сподобалось, що останній розмовляв перед сном. Зазначив, що обвинувачений постійно знущався над потерпілим і ніхто інший крім ОСОБА_6 . ОСОБА_9 не бив, тілесних ушкоджень чи побоїв йому також не завдавав. На зауваження припинити побиття ОСОБА_9 , ОСОБА_6 словесно погрожував. Ствердив, що обставини викладені у протоколі слідчого експерименту за його участю відповідають дійсності та додав, що жодних підстав оговорювати обвинуваченого ОСОБА_6 в нього немає, стосунки у них нормальні.
Аналогічні показання надав допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_12 співкамерник обвинуваченого, який також був безпосереднім очевидцем події.
Крім цього, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненому підтверджується проаналізованими місцевим судом письмовими доказами: протоколом огляду місця події від 03 листопада 2018 року та фототаблицею до нього (а.с.112-125); протоколом слідчого експерименту від 02 квітня 2019 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_12 та відеозаписом до нього (а.с.76-79); протоколом слідчого експерименту від 02 квітня 2019 року, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 та відеозаписом до нього (а.с.80-83); довідкою старшого оперуповноваженого ОВ ЛУВП №19 ОСОБА_13 , згідно якої в камері №144 ЛУВП №19 станом на 03 листопада 2018 року утримувались ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а.с. 119); рапортом старшого по корпусу ЛУВП №19 від 03 листопада 2018 року (а.с.121); висновком судово-токсикологічної експертизи крові трупа ОСОБА_9 №4086/2018-т від 22 листопада 2018 року (а.с. 102); висновком судово-медичної імунологічної експертизи №1476/2018-ім від 23 листопада 2018 року (а.с.103-105); висновком судово-медичної експертизи внутрішніх органів від 07 грудня 2018 року №4087/2018-т (а.с. 106, 107); висновком судово-медичної експертизи №2630/2018 року (а.с.108, 109).
Висновками експертів №928/2018 року від 08 листопада 2018 року (а.с. 98-101) та №237/2019 від 03 квітня 2019 року (а.с. 93-97), згідно яких смерть ОСОБА_9 , настала в результаті тупої закритої травми грудної клітки, яка проявилася синцями і саднами на грудях підшкірним крововиливом в м`які тканини передньої поверхні грудної клітки зліва множинними переломами ребер по різним анатомічним лініям з грубим пошкодженням пристінкової плеври, переломом грудини, розривами вісцеральної плеври обох часток лівої легені з крововиливами в паренхімі легень, напівциркулярним розривом стінки лівого головного бронха в прикореневій ділянці, крововиливом в клітковину лівого середостіння крововиливом в лівій плевральній порожнині - гемоторакс об`ємом біля 1,8 л темної рідкої крові, вогнищевими крововиливами в клітковині навколосерцевої сорочки та під епікардом лівого передсердя, в ділянці купола діафрагми зліва, що спричинило гостру внутрішню крововтрату, очевидно з розвитком травматичного (геморагічного) шоку, на що вказують виявлені гістологічно крововиливи в ендокринних залозах (в наднирковій та підшлунковій), що стало безпосередньою причиною смерті. Також констатовано, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_9 могли утворитися за обставин вказаних під час відтворення події (слідчого експерименту) з ОСОБА_12 і ОСОБА_10 .
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_14 підтвердив дані вищенаведених висновків експертиз щодо причин смерті, механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілому ОСОБА_9 .
Зважаючи на рівень аргументованості показань свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та експерта ОСОБА_14 , колегія суддів вважає їх переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі, допустимість яких, не викликає сумніву.
Дані докази, на думку колегії суддів, належно оцінені місцевим судом в своїй сукупності та з врахуванням способу вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, кількості, характеру і локалізації тілесних ушкоджень заподіяних ОСОБА_9 , поведінки винного і потерпілого, що передувала події злочину, їх взаємовідносин та наявності конфліктної ситуації, вірно покладені в основу обвинувального вироку.
Також, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції підставно не взяв до уваги показання ОСОБА_6 про заперечення вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та розцінив їх як такі, що дані обвинуваченим з метою уникнути покарання за скоєне.
Крім цього, в суді апеляційної інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 , зазначивши про свою невинуватість, у своїх поясненнях ствердив про наявність у нього нормальних взаємовідносин із співкамерниками, однак при цьому не зміг спростувати показання свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_10 і навести аргументи щодо обмови його останніми чи мотиви для такого.
Виходячи з наведеного, на думку колегії суддів, досудове розслідування та судовий розгляд були проведені з дотриманням вимог КПК України, докази по справі зібрані у законний спосіб. Надавши перевагу одним доказам перед іншими, суд зазначив це у вироку.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність обставини, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочину і визначив таке в межах санкції ч.2 ст. 121 КК України, що відповідає вимогам ст.ст. 50, 65, 71 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Галицького районного суду м. Львова від 05 червня 2020 року відносно ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4