Провадження №1-кс/932/5384/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду в м. Дніпрі клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000354 відомості про яке внесені до ЄРДР 31.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про тимчасовий доступ до речей та документів
В С Т А Н О В И В:

09.09.2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло вищевказане клопотання, відповідно до якого, прокурор просить надати тимчасовий доступ до інформації про рух коштів по банківським карткам № НОМЕР_1 з 25.08.2020 по 01.09.2020. Необхідність здійснення тимчасового доступу обумовлена тим, що під час вчинення кримінального проступку використовувалась банківська картка на ім`я гр. ОСОБА_4 , а саме картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Представник банку у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалось.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, приходжу до висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання, за наступних обставин.

Відповідно до положень п. 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Згідно приписами, п. 1, 2 ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Так, встановлено, що в провадженні СД Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000354 від 31.08.2020, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 (справа №1?31/2011) визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально? процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина у кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У відповідності до ч.2 ст.99 КПК України до документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.

Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність», за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази.

Згідно приписів ст.41 КПК України оперативні підрозділи здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному провадженні за письмовим дорученням слідчого, прокурора.

Вимоги щодо проведення та фіксації слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій передбачені КПК України.

За приписами Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» вбачається, що результатами оперативно-розшукових заходів є матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані (ст.ст. 7, 10).

Крім того ст.41 КПК України та Законом України «Про оперативно-розшукову діяльність» передбачені умови для проведення оперативно-розшукової діяльності, дотримання яких дає можливість визначити допустимість доказу на виконання ст.99 КПК України. Зокрема за доручення слідчого, на підставі ухвали слідчого-судді про проведення негласних (розшукових) слідчих дій, за умови заведення оперативно-розшукової справи.

Відтак, на переконання слідчого судді повідомлення у формі рапортів, схем, інформувань тощо, без приєднання до нього матеріалів, в яких зафіксовано фактичні дані та доказів за якими можливо перевірити дотримання при їх отриманні вимог закону не є належними та допустимими доказами.

За тих обставин, що прокурор у клопотанні не навів переконливих доказів, щодо можливого відношення банківської картки на ім`я ОСОБА_4 , вчинення проступку та взагалі будь якого відношення до вказаного кримінального провадження, вважаю, що клопотання обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених прокурор доводів щодо можливого вчинення кримінального проступку та необхідності проведення тимчасового доступу у АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », оскільки із всього клопотання вбачається, що «у ході проведення слідчих дій було встановлено, що під час вчинення кримінального проступку використовувалась банківська картка на ім`я гр. ОСОБА_4 , а саме картки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_1 », але яким саме вказаний факт було встановлено, при якому кримінальному поступці саме була використана вказана картка банку, прокурор не вказує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. п.п. 5, 7 ч. 2 ст. 160, 369, 371, 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню № 0000354 відомості про яке внесені до ЄРДР 31.08.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про тимчасовий доступ до речей та документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчій суддя ОСОБА_1