Справа № 159/6002/20
Провадження № 1-кс/159/1773/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
про арешт майна
20 листопада 2020 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001436 від 20.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в:

19 листопада 2020 року приблизно о 13 год 45 хв ОСОБА_4 керуючи по вул.Володимирській в м.Ковелі автомобілем марки «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , в результаті чого останні отримали тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події, який проводився того ж дня з 13.50 до 15.15 год вилучено зазначений транспортний засіб.

Відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2020 за №0001436 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.286 КК України.

20 листопада 2020 року слідчим за погодженням з процесуальним прокурором скеровано до суду клопотанням про накладення арешту на майно, яке виявлено в ході огляду місця події.
Клопотання мотивовано тим, що вилучений з місця дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб є речовими доказами у кримінальному провадженні, його збереження у незмінному стані необхідно забезпечити з метою проведення експертних досліджень.
На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились, подали заяви про проведення слухання у їх відсутності.
Володілець транспортного засобу ОСОБА_4 повідомлений про час і місце розгляду клопотання.
Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Згідно матеріалів провадження вилучений під час огляду місця події транспортний засіб є майном, що відповідає критеріям речового доказу.

Збереження речового доказу у незмінному стані під контролем органу досудового розслідування є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Зокрема необхідно провести детальний огляд транспортного засобу, зафіксувати усі механічні пошкодження, провести відповідні судові експертизи.

Потреби досудового розслідування на даний час мають пріоритет над правом власності учасника дорожньо-транспортної пригоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання старшого слідчого СВ Ковельського ВП ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001436 від 20.11.2020 року за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб «Nissan Primastar», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебуває у власності ОСОБА_4 .

Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1