Дата документу 14.07.2020 Справа № 554/9478/19
Провадження № 1-кс/554/9268/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2020 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 17 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002601 від 24.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 17 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002601 від 24.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, в якій прохав скасувати зазначену постанову, посилаючись на те, що слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 умисно проігнорував принципи верховенства права, законності, публічності, викладені у ст.ст. 8, 9, 25, ч.2 ст. 55, 91-94 КПК України, що потягло за собою винесення незаконної та немотивованої постанови; умисно не провів комплексу всіх необхідних слідчо-процесуальних дій, направлених на об`єктивне, повне і неупереджене розслідування фактів, викладених в заяві про кримінальне правопорушення; умисно, в порядку, передбаченому ст.ст. 2,9,25,91, 92 КПК України, не прийняв всіх необхідних заходів для збору доказів і забезпечення повного розслідування, направлених на встановлення істини; умисно не виконав та не усунув недоліки, викладені в ухвалі Октябрського районного суду м.Полтави від 26 березня 2020 року; не допитав його в якості потерпілого; не надіслав йому копію постанови про закриття кримінального провадження; не ознайомив із матеріалами кримінального провадження № 90000005, проігнорував надані ним докази, які підтверджують факт того, що фігуранти по справі, зловживаючи своїм службовим становищем і явно перевищуючи їх в інтересах третіх осіб, халатно відносячись до своїх службових обов`язків в результаті недобросовісного до них відношення, протягом тривалого часу тільки умисно неправомірно бездіяли, порушуючи норми ст..ст.2,8,9,25, 91-93 КПК України, тривалий час тільки імітували розслідування і нагляд по кримінальному провадженню № 90000005, чим спричинили йому моральну шкоду; умисно завуалював та приховав факт того, що висновками судово-психологічної експертизи № 2942, проведеною в рамках кримінального провадження № 90000005був встановлений факт спричинення йому моральної шкоди; умисно не зібрав характеризуючи матеріали відносно фігурантів по справі; умисно порушив його конституційне право на доступ до правосуддя. Висновки слідчого викладені у постанові не відповідають дійсності, являють недоведеними та голослівними. В постанові не відображено, чому визнано, що події, про які він повідомляє у заяві, не мали місця або в них відсутні ознаки злочину, не наведені конкретні обставини, які виключають провадження по справі, відсутнє мотивування складу злочину в діях фігурантів по кримінальному провадженню.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд скарги без його участі, скаргу підтримав та прохав задовольнити у повному обсязі.
Слідчий ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій прохав розглядати скаргу без його участі, прохав скаргу задовольнити.
Вивчивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0002601, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, що слідує зі змісту ст. 94 КПК України.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава ОСОБА_4 17 квітня 2020 року винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0002601 від 24.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях працівників прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Вказана постанова відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, є належно вмотивованою і обгрунтованою.
Так, з постанови слідує, що слідчим встановлено, що у провадженні ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження № 0002601 від 24.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, розпочатого на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20.07.2018 у справі № 757/27129/18-к за фактом зловживання службовим становищем працівниками прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при проведенні досудового розслідування та здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000005.
Строк досудового розслідування ухвалою слідчого судді продовжено до 24.04.2020 року.
В ході проведення досудового розслідування надано доручення оперативному підрозділу від 02.10.2019 на допит в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9
22.10.2019 до ТУ ДБР, розташованого в м.Полтаві надійшли матеріали виконаного доручення, зокрема, протоколи допитів ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
У протоколі допиту від 15.10.2019 року ОСОБА_3 зазначив, що відповідно до вимог п.п.1,2,3 ст. 55 КПК України особа, яка отримала заяву про кримінальне правопорушення зобов`язана видати пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого та допитати особу в якості потерпілого. Також ОСОБА_3 вказав, що бажає, щоб його визнали потерпілим, вручили йому пам`ятку про права та обов`язки потерпілого, допитали в якості потерпілого, вказав на інші обставини незгоди із процесуальним статусом свідка. Будь-яких фактичних даних вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 не повідомив.
В протоколах допиту від 16.10.2019, 17.10.2019, 16.10.2017 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 відповідно зазначили, що згідно ст. 63 Конституції України відмовляються від показів в якості свідків, в цей же час просять допитати їх в якості потерпілих та видати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого згідно ч.ч.1,2,3 ст. 55 КПК України. Будь-яких фактичних даних вчинення кримінального правопорушення не повідомили.
На допит 18.12.2019 року ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не з`явилися, причини своєї неявки не повідомили.
Також в ході досудового розслідування ОСОБА_3 повідомлено, що відомості до ЄРДР внесені на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 20.07.2018 року. В матеріалах кримінального провадження міститься копія заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення діями працівників прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 при проведенні досудового розслідування та здійсненні процесуального керівництва кримінального провадження № 0000005 від 25.12.2012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 372 КК України. Зазначено, що відомостей про вчинення кримінального правопорушення щодо заявників вказана заява не містить. Тому положення ч.2 ст. 55 КПК України застосуванню не підлягають.
На виконання повторних доручень слідчого про допит в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 17.04.2020 року від оперативного підрозділу надійшла відповідь, з якої слідує, що з метою допиту свідків було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_1 , де двері ніхто не відчинив. В телефонній розмові 31.03.2020 року ОСОБА_3 повідомив, що знаходиться за адресою мешкання, але у зв`язку із проведеною операцією двері нікому не відчиняє. Інші особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 знаходяться за межами Харківської області, у зв`язку із введеним карантином. Повідомив, що з`явиться для допиту через тиждень. 08.04.2020 року було здійснено повторний дзвінок ОСОБА_3 та він повідомив, що не з`явиться на допит, у зв`язку із карантином та він знаходиться на самоізоляції.
14.04.2020 року слідчим було проведено огляд матеріалів кримінального провадження № 0000005 з метою встановлення документів або фактичних даних, які можуть свідчити про наявність протиправних дій працівників прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , однак ознак вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, не встановлено.
Враховуючи, що в ході досудового розслідування заявники не повідомили будь-яких фактичних даних щодо вчинення кримінального правопорушення працівниками прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, в ході допитів не погоджувалися зі своїм процесуальним статусом, в якому їх допитували та не повідомили обставини вчиненого, на їх думку, кримінального правопорушення, а також те, що об`єктивні ознаки кримінального правопорушення не встановлені і в ході огляду матеріалів досудового розслідування № 0000005, слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя вважає, що слідчим повно та всебічно проведено досудове розслідування та зроблено висновок про не встановлення об`єктивних даних, які б свідчили про наявність в діях працівників прокуратури Полтавської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 364 КК України, кримінальна відповідальність настає за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Особи, які заявили про вчинення, на їхню думку, кримінального правопорушення, ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як в заяві, так і в ході досудового розслідування не повідомили будь-яких фактичних даних вчинення кримінального правопорушення. Також не встановлено об`єктивних ознак вчинення кримінального правопорушення і в ході огляду матеріалів досудового розслідування № 90000005.
Доводи ОСОБА_3 , що слідчим не виконано недоліків, зазначених в ухвалі Октябрського районного суду м.Полтави від 26 березня 2020 року, судом відхиляються, оскільки із матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказана ухвала на адресу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві була направлена 18.05.2020 року № 0002601 від 24.10.2018, а провадження закрито 17.04.2020 року, тому про її існування слідчому не могло бути відомо.
Також у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження посилання ОСОБА_3 на надання ним численних документів, які підтверджують факт того, що фігуранти по справі, зловживаючи своїм службовим становищем і явно перевищуючи їх в інтересах третіх осіб, халатно відносячись до своїх службових обов`язків в результаті недобросовісного до них відношення, протягом тривалого часу тільки умисно неправомірно бездіяли, порушуючи норми ст.ст.2,8,9,25, 91-93 КПК України, тривалий час тільки імітували розслідування і нагляд по кримінальному провадженню № 90000005, чим спричинили йому моральну шкоду, оскільки, крім заяви про вчинення кримінального правопорушення, матеріали кримінального провадження жодних доказів наданих заявником не містять.
Твердження заявника, що слідчий не дослідив матеріали кримінального провадження № 90000005, а отже і не врахував висновку судової психологічної експертизи, не відповідають дійсності та суперечать матеріалам кримінального провадження, з якого слідує, що слідчим проведеного огляд вказаних матеріалів та не встановлено ознак вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею спростовується посилання ОСОБА_3 , що його не допитано в якості потерпілого, оскільки він та інші заявники мали статус свідків у даному кримінальному провадженні та потерпілими не визнані.
Твердження щодо не направлення копії постанови про закриття кримінального провадження заявникам не відповідає дійсності, оскільки вказана постанова була направлена останнім 17.04.2020 року за вих.. 5864/15-02-1.
Згідно ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, які не мають на те законних повноважень, забороняється.
Слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених КПК України, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 КПК України, що слідує зі змісту ч.2 ст. 40 КПК України.
Проаналізувавши постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до висновку, що висновок слідчого про наявність підстав для закриття кримінального провадження ґрунтується на достатніх доказах, зібраних ним в ході досудового розслідування.
Так, слідчим було допитано в якості свідків допитано заявників, які не повідомили будь-яких фактичних даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, також не встановлено таких фактичних обставин і під час огляду кримінального провадження № 90000005.
Висновки слідчого викладені в постанові щодо зазначених обставин підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0002601.
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що слідчий Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 зробив вірний висновок про відсутність складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, кримінальне провадження № 0002601 від 24.10.2018 закрито правомірно, постанова про закриття кримінального провадження від 17.04.2020 року є законною та обґрунтованою, тому скасуванню не підлягає. З цих підстав, в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 303-307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 17 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0002601 від 24.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1