ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/8821/20 (пр. № 1-кп/201/1457/2020), відомості про яке 13 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000584, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 01 листопада 1996 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 143 КК України (в редакції 1960 року) із застосування ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у вид трьох років позбавлення волі, звільненого 29 вересня 1998 року за постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 1998 року на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року; 05 травня 1999 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі, звільненого 11 червня 2002 року за відбуттям строку покарання; 04 березня 2003 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, звільненого 13 лютого 2004 року за постановою Синельниківського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2004 року, на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання п`ять місяців вісім днів; 22 березня 2005 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 71 КК України до покарання у виді одного року шести місяців позбавлення волі, звільненого 06 травня 2006 року за постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 травня 2006 року, на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк покарання три місяці чотири дні; 26 січня 2007 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ст. 395 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі; 06 листопада 2008 року вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років двох місяців позбавлення волі, звільненого 18 січня 2011 року за відбуттям строку покарання; 29 серпня 2012 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі; 26 жовтня 2012 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі; 21 листопада 2012 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 263, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 09 вересня 2014 року за відбуттям строку покарання; 03 грудня 2014 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, звільненого 06 вересня 2017 року за відбуттям строку покарання; 01 липня 2019 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість вчинив новий злочин, а саме: працюючи за договором підряду №0710/19 від 07 жовтня 2019 року на TOB "УКРАЇНСЬКО- РОСІЙСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "БОЕЗ УКРАЇНА" за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави. 2Д, на посаді фахівця з технічного обслуговування, на початку листопад 2019 року знаходячись на радіоринку по вул. Курчатова буд. 1 в м. Дніпрі, TBK «Слов`янський», на другому поверсі, з метою покращення GSM сигналу у невстановленої особи придбав комплект активного телекомунікаційного засобу GSM - репітер у складі всенаправленої антени «Lintratek» IXD-3NK-80/270»», заправленої антени «InterGSM GJX-698-2700-10 та пристрою «Everstream Mini GSM/3G Repeater S/N: WR921», який являє собою ретранслятор (підсилювач сигналу), таким чином став на шлях вчинення умисних злочину, пов`язаного із несанкціонованим втручанням в роботу мереж електрозв`язку, що призвело до порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Далі, маючи злочинний умисел направлений на несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку, обвинувачений ОСОБА_4 з придбаним комплектом активного телекомунікаційного засобу GSM - репітер, прибув до офісного приміщення TOB "УКРАЇНСЬКО-РОСІЙСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО "БОЕЗ УКРАЇНА" за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 2Д, де, переслідуючи умисну корисливу мету, володіючи достатнім рівнем технічних та комп`ютерних знань, переконавши ОСОБА_5 , який є директором зазначеного товариства в тому, що вказаний пристрій є безпечним та законним, встановив комплект активного телекомунікаційного засобу - GSM - репітер в приміщенні зазначеного товариства, у складі всенаправленої антени «Lintratek» IXD-3NK-80/270»», заправленої антени «InterGSM GJX-698-2700-10 та пристрою «Everstream Mini GSM/3G Repeater S/N: WR921», який являє собою ретранслятор (підсилювач сигналу), котрий при налаштуванні почав здійснювати випромінювання радіохвиль в смузі частот 1678-1788 МГц, що почало створювати завади в роботі обладнання Прат «ВФ Україна», шляхом порушення встановленого порядку її маршрутизації, яке працювало в зазначеному діапазоні.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на несанкціоноване втручання в роботу мереж електрозв`язку, а саме Прат «ВФ Україна», та створення незаконних завад у вигляді випромінювання радіохвиль в смузі частот 1678-1788 МГц , з корисливих мотивів, в період часу з початку листопада 2019 року по 26.06.2020 року, здійснював технічний нагляд та налаштування вказаного телекомунікаційного засобу - GSM - репітера, за що отримував заробітну плату.

Так, 26 червня 2020 року в період часу з 09.20 години до 10.25 годин, в ході проведення санкціонованого обшуку Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за адресою: м. Дніпро, бульвар Слави, 2Д, виявлено та вилучено комплект активного телекомунікаційного засобу - GSM - репітер у складі всенаправленої антени «Lintratek» IXD-3NK-80/270»», заправленої антени «InterGSM GJX-698-2700-10 та пристрою «Everstream Mini GSM/3G Repeater S/N: WR921», який являє собою ретранслятор (підсилювач сигналу) та котрий, на початок обшуку, був увімкнутий та здійснював випромінювання радіохвиль в смузі частот 1906-2003 МГц, що підтверджується протоколом №30062020/6492 «УДЦР ЦФ».

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчиненого ним діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Таким чином, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в несанкціонованому втручанні в роботу мереж електрозв`язку, що призвело до порушення встановленого порядку її маршрутизації, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного злочину та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, конкретним його обставинам і наслідкам, тривалості злочинних дій, мотиву його вчинення, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, вчинив інкримінований йому злочин в період іспитового строку, що вказує на небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, або не пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення останнім нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме повністю вимогам ст. 65 КК України та принципам справедливості, достатності і розумності.

Крім того, судом також встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений 01 липня 2019 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді двох років позбавлення волі, від відбування якого, звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком один рік, при цьому, в період останнього вчинив новий злочин, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, застосувавши в даному випадку принцип часткового приєднання покарання за попереднім вироком суду.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини призначеного вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 липня 2019 року покарання у виді одного місяця позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді двох років одного місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання, після набрання цим вироком суду законної сили в порядку його виконання.

Речові докази карту пам`яті micro SD - залишити у матеріалах кримінального провадження; GSM репітер, який зберігається у камері схову речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 1754) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 1961,16 грн. (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня шістнадцять копійок).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1