Справа № 645/6163/19
Провадження № 1-кс/645/1325/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 жовтня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває кроимінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
29.09.2020 року до суду надійшла заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, посилаючись на те, що він неодноразово звертався до суду із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проте на його думку ОСОБА_5 було необґрунтовано відмовлено, що порушує вимоги КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 підтримали заяву про відвід судді та просили її задовольнити.
Від судді ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.
Згідно п.4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Перевіривши доводи заяви про відвід, суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки в даному випадку не встановлено обставин, які б викликали сумніви у неупередженості судді головуючого у справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 України.
Матеріали кримінальної справи свідчать, що 01.10.2020 року в провадження Фрунзенського районного суду м.Харкова від першого заступника керівника Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_7 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України.
Додані до обвинувального акту розписки свідчили про отримання обвинуваченим та його захисником обвинувального акту та копії реєстру матеріалів досудового розслідування.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2019 року визначеного головуючого по вказаній кримінальній справі суддю Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_6 .
Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_6 призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України у відкритому судовому засіданні на 26.12.2019 року 11 год. 30 хв.
Судом встановлено, що як під час підготовчого провадження 19.12.2019 року, так і в 08.09.2020 року під час судового засідання обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, проте головуючим по справі суддею ОСОБА_6 було повідомлено обвинуваченого про те, що на даний час у суду відсутні матеріали кримінального провадження, оскільки не долучені прокурором.
Матеріали кримінальної справи свідчать, що на теперішній час з боку сторони обвинувачення матеріали досудового розслідування суду не надані та перебувають у сторони обвинувачення, що в судовому засіданні підтвердив прокурор. Сторона захисту із клопотанням про ознайомлення з матеріалами досудового розслідування під час перебування справи в провадженні суду безпосередньо до сторони обвинувачення не зверталася.
Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У статті 75 КПК України визначений виключний перелік обставин, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Згідно ч. 5 ст.80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Такі обставини при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_6 не встановлені, обвинуваченим не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді та унеможливлювали ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, чи свідчили про його певну особисту заінтересованість, прихильність, уподобання стосовно однієї з сторін у справі, доводи викладені в заяві про відвід, не містять доказів, що вказують на необ`єктивність чи упередженість судді.

Незгода обвинуваченого ОСОБА_5 з процесуальними діями та рішеннями судді Фрунзенського районного суду м.Харкова ОСОБА_6 , в тому числі щодо відмови у задоволенні клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, не може бути правовою підставою для відводу судді, а лише можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку.

Інших доказів допущення суддею ОСОБА_6 будь - яких дій, що могли б викликати сумнів у її неупередженості чи необ`єктивності при розгляді адміністративної справи суду не надано, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 77, 80, 81, 107, 372 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, проте заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1