Справа № 951/429/20
Справа № 1-кс/951/77/2020
УХВАЛА

27 липня 2020 року смт. Козова

слідчий суддя Козівського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова скаргу адвоката потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000158, -
ВСТАНОВИЛА:

12.06.2020 року адвокат ОСОБА_5 - ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеною скаргою, у якій просить: «скасувати постанову від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000158 від 22.11.2019 року слідчим СВ Козівського відділення поліції Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції ОСОБА_3 ; направити кримінальне провадження для подальшого досудового розслідування».
Ухвалою слідчого судді Козівського районного суду Тернопільської області від 12.06.2020 року було відкрито провадження та призначено скаргу до розгляду.
Скаргу обґрунтовує тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000158 є незаконною, упередженою, необґрунтованою, поверхневою, такою, що не відповідає показам свідків і потерпілого, а також іншим матеріалам провадження, прийняту без врахування всіх обставин справи, внаслідок неповноти слідства, а тому вважає, що така підлягає скасуванню. Вказує на те, що «слідчий всупереч ст.9 КПК України, не вчинив жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження; не було допитано усіх працівників ТОВ «Теофіпілка» та ПАП «Агропродсервіс»; не було проведено обшуку у всіх володіннях ТОВ «Теофіпілка» та ПАП «Агропродсервіс»; не проведено одночасного допиту потерпілого ОСОБА_5 та директора ТОВ «Теофіпілка» ОСОБА_6 ; не здобуто оригіналів документів, копії яких долучені до даної заяви; не вручено повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.1 ст.383 КК України; слідчий не мав підстав для тих висновків, які ним викладенні у постанові і відповідно не мав підстав для закриття провадження у даному кримінальному провадженні, а тому, слідчий незаконно та необґрунтовано закрив дане кримінальне провадження».
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі обставинам та просив задовольнити такі.
Слідчий в судовому засіданні, проти задоволення скарги заперечив, зазначивши, що на його думку, досудове розслідування проведено повно, всі можливі обставини з`ясовано та у зв`язку з цим прийнято законне і обґрунтоване рішення про закриття даного кримінального провадження.
Прокурор у судове засідання для розгляду скарги не з`явилася, а відтак згідно з ч.3 ст.306 КПК України, вважаю можливим здійснювати розгляд скарги у її відсутності.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, слідчого, слідчий суддя дійшла до наступних висновків.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 29.05.2020 року слідчим СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку «із відсутністю в події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України».
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст.284 КПК України).
Частиною 5 ст.110 КПК України встановлено вимоги, яким має відповідати постанова слідчого, прокурора.

Положенням п.4 ч.1 ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого.
Як вбачається із постанови слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000158, вимоги закону, передбачені ч.2 ст.9 КПК України, слідчим виконані не в повній мірі.
Зокрема, слідчим не було повно та всебічно досліджено факти та обставини у справі, а відтак висновки слідчого про закриття кримінального провадження є передчасними.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, уповноважений доручати слідчому проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в порядку визначеному цим кодексом.
Аналогічними повноваженням наділений керівник органу досудового розслідування (ст.39 КПК України).
Слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі.
За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст.40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
Як вбачається зі змісту постанови, підставами для закриття кримінального провадження послужило те, що досудовим розслідуванням встановлено, що «громадянин ОСОБА_6 в заяві про вчинення кримінального правопорушення висловив (зробив) припущення щодо причетності вчинення злочину ОСОБА_5 , а не звинуватив його у крадіжці договорів», які стали підставою для закриття кримінального провадження.
Фактично єдиними діями, вчиненими слідчим у цьому кримінальному провадженні були допит потерпілого та допит свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .
Процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України, оскільки така підстава є не обґрунтована матеріалами кримінального провадження. Слідчим не в повному обсязі проведено досудове розслідування та закрито кримінальне провадження, не обґрунтувавши належним чином причин.
Відповідно до матеріалів кримінального провадження та оскаржуваної постанови вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не було проведено достатнього та необхідного за даних умов обсягу слідчих дій, необхідних в даному кримінальному провадженні, а тому оскаржувана постанова не може вважатися такою, що відповідає вимогам статті 110 КПК України.
Відповідно до частини 2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що слідчим не перевірено належним чином усіх обставин кримінального провадження, не надано належної оцінки зібраним доказам, що призвело до передчасного та необґрунтованого висновку про закриття кримінального провадження. Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга на постанову слідчого про закриття кримінального провадження є підставною та підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова - скасуванню.
Керуючись ст.ст. 303-307, 318-380 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:
скаргу адвоката потерпілого ОСОБА_5 ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000158 задовольнити.
Постанову слідчого СВ Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження №0000158 від 22.11.2019 року у зв`язку з відсутністю в події складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України скасувати.
Матеріали кримінального провадження №0000158 від 22.11.2019 року направити у Козівське ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області для продовження досудового розслідування та прийняття законного рішення.
Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст цієї ухвали виготовлений та підписаний 27.07.2020 року о 18:04 год..

Слідчий суддя ОСОБА_1