Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа №945/350/20
Провадження 1-кп/945/236/20
ВИРОК
Іменем України

27 листопада 2020 року м. Миколаїв
Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Миколаївського районного суду Миколаївської області кримінальне провадження № №0000193 , внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.02.2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Степове Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина Украни, не одруженому, працюючого свинарем на ДП Степове Племрепродуктор, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

встановив:
Формулювання обвинувачення ОСОБА_4 , визнаного судом доведеним.
Досудовим розслідуванням та судовим слідством встановлено, що ОСОБА_4 будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, 01.02.2020 року близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля підсобного приміщення, яке використовується як сарай, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, маючи при собi ключі вiд замку, яким зачиняється сарай, відчинив вказане приміщення та проник в середину з метою викрадення зерна, яке належить ОСОБА_5 . У подальшому ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, викрав три мішки зерна загальною вагою 150 кг, вартістю 825 грн 00 коп, якi належать ОСОБА_5 та, в подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Продовжуючи свої злочинні дiї, пов`язані з таємним викраденням чужого майна, діючи повторно, шляхом вільного доступу, ОСОБА_4 зайшов 01.02.2020 року близько 18 години 00 хвилин до квартири АДРЕСА_4 , де з шафи викрав грошові кошти в сумі 100 доларів США, що еквівалентно сумі 2444 грн 56 коп, якими останній розпорядився на власний розсуд. Своїми навмисними та протиправними діями останній спричинив матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 3269 грн 56 коп.

Отже, враховуючи вищевикладене: 1) місце вчинення кримінального правопорушення приміщення сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 та приміщення квартири АДРЕСА_4 ; 2) час вчинення кримінального правопорушення близько 17 години 00 хвилин 01.02.2020 року та близько 18 години 00 хвилин 01.02.2020 року; 3) спосіб вчинення кримінального правопорушення таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно; 4) форма вини умисна; 5) мотиви кримінального правопорушення корисливі; 5) наслідки вчинення кримінального правопорушення спричинення потерпілій ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 3269 грн 56 коп.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Так, обвинувачений ОСОБА_4 показав, що дійсно 01.02.2020року здійснив крадіжку трьох мішків зерна з сараю, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , який належить його тітці ОСОБА_5 . Після чого, пішов до квартири останньої, звідки викрав 100 доларів США. Гроші витратив на власні потреби. Матеріальні збитки потерпілій ОСОБА_5 відшкодовував у повному обсязі.

Позиція потерпілої ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснення, які надав ОСОБА_4 . Одночасно зазнчила, що матеріальні збитки їй відшкодовані у повному обсязі; жодних претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 у неї не має; цивільний позов вона не заявляла. Також, просила суд суворо ОСОБА_4 не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд, ураховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому, з`ясував те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 .
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 .
В ході розгляду справи судом встановлено, що обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлені.
Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.
Положеннями ст.50 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Значення заходу примусу для досягнення його мети визначається не лише його суворістю, а й домірністю, яка є проявом справедливості.

У відповідності до положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч.1 ст.19 КК України, однак вчинив злочин середньої тяжкості.
Суд також враховує умови життя обвинуваченого, його соціальне та матеріальне становище, який офіційно працевлаштований, раніше судимий за скоєння корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, стан його здоров`я, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його соціально - психологічні риси, який неодружений, неповнолітніх дітей не має, за місцем проживання характеризується посередньо, а також дані досудової доповіді, наданої на запит суду, відповідно до якої ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 оцінюється, як високий; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється, як середній.

З урахуванням всіх обставин кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , враховуючи тяжкість вчиненого злочину, його наслідки для потерпілої ОСОБА_5 , враховуючи щире каяття ОСОБА_4 , ставлення обвинуваченого до скоєного, який шкодує про те, що сталося, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із застосування вимог ст.75 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.368, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження, передбачених ч. 2 ст.394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1

27.11.2020