Справа № 603/390/20
Провадження № 1-кп/603/79/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" грудня 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний судТернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 28 січня 2020 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернопіль, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого лісником обходу №4 Монастириського лісництва ДП «Бучацьке лісове господарство», раніше не судимого
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197 КК України,-
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5
представника потерпілого: ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, наказом директора ДП «Бучацьке лісове господарство» №28-К від 01.04.2016 року обвинуваченого ОСОБА_3 переведено майстром лісу Монастириського лісництва державного підприємства «Бучацьке лісове господарство».

Згідно наказу директора ДП «Бучацьке лісове господарство» №42 від 28 січня 2019 року «Про реорганізацію лісових обходів лісництв» за обвинуваченим ОСОБА_3 закріплено обхід №4 Монастириського лісництва, який охоплює квартали 48- 51, 53-62 Монастириського лісництва. Наказом директора ДП «Бучацьке лісове господарство» №61-К від 28.02.2019 року майстра лісу майстерської дільниці №5 ОСОБА_3 переведено лісником обходу №4.

З метою, належної охорони та збереження лісу на ввіреному обвинуваченому ОСОБА_3 обході №4 Монастириського лісництва, з ним укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.03.2019 року.

Працюючи на посаді лісника обходу №4 Монастириського лісництва ДП «Бучацьке лісове господарство», будучи матеріально-відповідальною особою, з яким дирекція ДП «Бучацьке лісове господарство» уклала договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, та який згідно вищезазначеного договору та посадової інструкції, затвердженої директором ДП «Бучацьке лісове господарство», зобов`язаний дбайливо ставитись до переданих йому на зберігання або іншої мети матеріальних цінностей підприємства, установ, організацій і вживати заходів для відвернення шкоди, здійснювати охорону лісів, стаціонарних пунктів спостереження за лісом, телефонних ліній, пізнавальних знаків для авіації, мостові і лісовпорядних знаків та інших об`єктів майна в закріпленому за ним обході, забезпечувати охорону і захист лісу від самовільних рубок, випасу худоби, охорону іншого ввіреного йому майна в закріпленому за ним обході. Проте обвинувачений ОСОБА_3 неналежно виконував свої обов`язки щодо охорони ввіреного йому обходу №4 Монастириського лісництва ДП «Бучацьке лісове господарство» через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого у період часу з лютого 2019 року по січень 2020 року, невстановленими особами вчинено самовільну рубку (розкрадання) лісу ДП «Бучацьке лісове господарство».

Так, з лютого 2019 року по січень 2020 року на території майстерської дільниці №4 Монастириського лісництва ДП «Бучацьке лісове господарство», невстановлені особи здійснили самовільну рубку - 25 дерев.

Зокрема, у кварталі №53 виділ 4 невстановлені особи здійснили самовільну рубку трьох дерев породи бук, дванадцять дерев породи граб та одне дерево породи береза. У кварталі №54 виділ 3 невстановлені особи здійснили самовільну рубку одного дерева породи граб та одного дерева породи черешня. У кварталі №53 виділ 5 невстановлені особи здійснили самовільну рубку трьох дерев породи бук. У кварталі №59 виділ 6 невстановлені особи здійснили самовільну рубку чотирьох дерев породи вільха.

Внаслідок неналежного ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до виконання покладених на нього обов`язків щодо охорони лісу на ввіреному йому обході №4 Монастириського лісництва ДП «Бучацьке лісове господарство», невстановленими особами здійснено самовільну рубку (розкрадання) лісу на загальну суму 135358,22 гривень, що спричинило тяжкі наслідки для власника майна - держави в особі ДП «Бучацьке лісове господарство».

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.197 КК України як порушення обов`язків щодо охорони майна, тобто неналежне виконання особою, якій доручено охорону майна, своїх обов`язків, якщо це спричинило тяжкі наслідки для власника майна.
В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_6 заявив клопотання про відмову від обвинувачення відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якої просить закрити кримінальне провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечила щодо закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.
Обвинувачений ОСОБА_3 щодо задоволення заяви представника потерпілого про відмову від обвинувачення та закриття кримінального провадження не заперечив.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 клопотання представника потерпілого підтримала, просить кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ст.197 КК України закрити у зв`язку з відмовою від обвинувачення.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст.477 КПК України, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема, статтею 197 КК України (порушення обов`язків щодо охорони майна).
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.197 КК України та дане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення.

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У п. 113 рішення ЄСПЛ в справі "Коваль проти України" від 19.10.2006 року, суд наголосив, що "основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість "будь - якого кримінального обвинувачення".
У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Леонід Лазаренко проти України" від 28 жовтня 2010 року та "Боротюк проти України" від 16 грудня 2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, Суд нагадує, «що ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови.
Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 07.10.2020 року у задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення відмовлено.
На вказану ухвалу захисником обвинуваченого було подано апеляційну скаргу. Згідно ухвали Тернопільського апеляційного суду від 30.10.2020 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 відмовлено. При цьому, в мотивувальній частині вказаної ухвали від 30.10.2020 року, суд апеляційної інстанції висловив свою позицію про те, що відмова у закритті кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, за наявності передбачених законом підстав, в даному випадку є неприпустимою та суперечить основній засаді судочинства верховенству права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Абзацом 2 ч. 7ст. 284 КПК України, передбачено, що якщо обставина, передбачена п. 7 частини першої цієї статті, виявляється під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Враховуючи наведене, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні обставини справи, а саме: кримінальне провадження за ст.197 КК України здійснюється у формі приватного обвинувачення, в якому право підтримувати обвинувачення належить потерпілому (його представнику); представник потерпілого ОСОБА_6 , відмовився від обвинувачення, про що заявив відповідне клопотання, наслідки відмови від підтримання обвинувачення йому зрозумілі, а також враховуючи позицію Тернопільського апеляційного суду згідно ухвали від 30.10.2020 року, суд вважає, що клопотання представника потерпілого слід задовольнити, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з відмовою від обвинувачення.
Керуючись п.7 ч.2 ст. 284, п.2 ч.3 ст. 314, ст.ст.372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника потерпілого Монастириського лісництва ДП «Бучацьке лісове господарство» - ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення задовольнити.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 28 січня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 197 КК України закрити у зв`язку з відмовою представника потерпілого від обвинувачення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1