Справа № 759/4457/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3918/2020 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
25 листопада 2020 року м. Київ

суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
в с т а н о в и в :

До Київського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за апеляційною скаргою представника цивільного відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст.396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.
Згідно з ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст.396 КПК України, в апеляційній скарзі, в числі інших визначених законом обставин, повинно бути відображено вказівки на те, в чому полягає незаконність вироку та доводи на їх обґрунтування, а прохання особи, яка подає апеляційну скаргу, має взаємоузгоджуватись з її доводами щодо незаконності оскаржуваного рішення з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги.
Так, вироком Святошинського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавленням права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік. Відповідно до ст.76 КК України покладено на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в розмірі 3081 грн. 40 коп. за залучення експертів у кримінальному провадженні. Цивільний позов ОСОБА_5 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 231 035 грн. 17 коп. матеріальної шкоди, 30000 грн. витрат на правову допомогу адвоката та 30000 грн. моральної шкоди. На підставі п. «є» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги представник цивільного відповідача зазначає, що вирішуючи цивільний позов цивільного позивача потерпілої особи, судом першої інстанції не повно були досліджені обставини цивільного позову та задоволено вимоги щодо відшкодування шкоди цивільному позивачеві потерпілому всупереч вимогам цивільного законодавства і які не підлягають відшкодуванню цивільним відповідачем. Цивільний відповідач у справі має страховий поліс про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу, а отже судом першої інстанції не було встановлено обставини, які обумовлюють порядок відшкодування шкоди, розміри матеріальної та моральної шкоди, які підлягають задоволенню цивільного позову. Відтак, суду першої інстанції та сторонам у справі можливо встановити обставини, які обумовлюють обов`язок відшкодування шкоди завданої майну та здоров`ю потерпілого внаслідок ДТП страховиком цивільного відповідача в межах суми визначеної страховим полісом. Отже, представник стверджує, що цивільний відповідач не зобов`язаний відшкодувати майнову шкоду цивільного позивача, яка становить 291 035 грн. 17 коп.
Разом з тим, відповідно до прохальної частини апеляційної скарги представника цивільного відповідача, останній просить змінити вирок Сявтошинського районного суду міста Києва у справі №759/4457/18, провадження № 1-кп/759/103/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заподіяної 231 035 грн. 17 коп. матеріальної шкоди, 30 000 грн. витрат на правову допомогу адвоката та 30 000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позову відмовити. Викласти зміни до вироку Святошинського районного суду міста Києва у справі №759/4457/18, провадження № 1-кп/759/103/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 заподіяної 231 035 грн. 17 коп. матеріальної шкоди, 30 000 грн. витрат на правову допомогу адвоката та 30 000 грн. моральної шкоди. В іншій частині позову відмовити.
Тобто, подана представником цивільного відповідача ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_4 апеляційна скарга не містить конкретизації вимог, а саме не зазначено, яке судове рішення має ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги та з яких саме підстав.

Таким чином, апеляційна скарга представника цивільного відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 не відповідає вимогам п.4 ч.2 ст.396 КПК України, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості визначити межі перегляду судового рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою та є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому потрібно вказану апеляційну скаргу залишити без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.
Згідно з ч.1 ст.399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.
Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя доповідач,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 07 жовтня 2020 року, яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - залишити без руху.
Для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, встановити строк, тривалістю 7 днів, з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2