Справа № 638/7740/19
Провадження № 1-кп/638/682/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою обвинуваченого по судовому провадженню відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ленінград, громадянина РФ, який перебуває в умовах ДУ Харківський слідчий ізолятор,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановила:

В провадженні Дзержинського районного суду м. Харкова перебуває судове провадження відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України

Встановлено, що до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжено до 11.09.2020 року.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилався на тривалість перебування підзахисного під вартою, необґрунтованість клопотання, стан здоров`я обвинуваченого.
Обвинувачений просив змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, посилаючись на наявність захворювань, а саме захворювання кишківника, безсоння, тривогу та психологічні атаки. Також, зобов`язався прибувати до суду за першою вимогою.
Колегія суддів, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали справи, дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , колегією судів враховується, що ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, а саме: можливість переховуватись від суду, спроб обвинуваченого незаконного впливу на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи захисника в частині недоведеності ризиків, на які посилався прокурор та посилання обвинуваченого на зменшення ризиків в частині можливості зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою колегією суддів не приймаються, оскільки доказів про можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не надано.
В розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
У справі «Ілійков проти Болгарії» Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Тримання під вартою є виправданим якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (Рішення «Лабіта проти Італії»).
Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризики продовжують існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винуватим у кримінальному злочині, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому колегія суддів вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на строк 60 діб, тобто до 06 листопада 2020 року.
Керуючись ст.ст.177, 178, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів -

постановила:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою в Державній установі Харківський слідчий ізолятор, продовживши строк цього запобіжного заходу до 06 листопада 2020 року.
Копію ухвали вручити учасникам провадження.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3