КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого інспектора відділу дізнання Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , та накладено арешт на автомобіль марки «DAF», модель: CF 85.410, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження (відчуження), у решті вимог клопотання, відмовлено.

Як вказав в ухвалі слідчий суддя, автомобіль марки «DAF», модель: CF 85.410, д.р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу від указаного автомобіля є речовими доказами, у розумінні ст. 98 КПК України, у даному кримінальному провадженні, та з метою забезпечення збереження речових доказів прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення клопотання про арешт майна.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 .
Апелянт вважає, що вказана ухвала постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, порушує права та інтереси ОСОБА_7 .
Представник стверджує, що ОСОБА_7 ніяким чином не пов`язаний із вчиненням кримінального правопорушення. Він не є особою, яка здійснює будівництво за адресою: м. Київ, пр. Г. Сталінграда, 44 та не має жодного відношення до проведення будівельних робіт.

ОСОБА_7 є власником автомобіля марки «DAF». Вказаний автомобіль використовується для надання послуг з перевезення іншим особам. Приймаючи замовлення на перевезення будь-якого майна, власник автомобіля чи інша уповноважена ним особа, не зобов'язана перевіряти на якій підставі замовник володіє майном, яке він просить перевезти, та на якій підставі він просить перевезти таке майно в інше місце, якщо замовник просить перевезти певне майно на будівництво, перевізник, чи власник авто не має перевіряти чи законно замовник веде таке будівництво. За договором перевезення виконавець має лише перевезти визначене замовником майно у визначене ним місце, а в інші питання перевізник не вдається.

В судове засідання представник власника та власник майна не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляючи ухвалу має зазначити перелік майна, яке підлягає арешту.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та старший інспектор за погодженням з прокурором, який звернувся з клопотанням, не дотрималися.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, відділом дізнання Оболонського УП ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000652, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 серпня 2020 року до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення від ОСОБА_9 , згідно якого невстановлені особи, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Г. Сталінграда, 44, незаконно без будь-яких документів здійснюють будівництво (проводять будівельні роботи), внаслідок чого заподіюють шкоду інтересам громадян.
Під час огляду місця події, 11 серпня 2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 було оглянуто земельну ділянку, на якій виявлено бетонний каркас в три поверхи, яка огороджувалась металевим парканом невстановленими особами без дозвільних документів.
Також оглядом місця події встановлено, що впродовж паркану (за територією будівництва) знаходиться вантажно-підйомний автокран марки PS, модель: 253, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , колір бежевий, д.р.н. НОМЕР_4 . На момент проведення огляду вказаний автокран, за кермом якого перебував ОСОБА_10 , розвантажував залізобетонні плити перекриття з вантажного автомобіля марки «DAF», модель: CF 85.410, д.р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який знаходився вздовж торгівельних магазинів (за територією будівництва), за кермом якого перебував ОСОБА_11 , власником є ОСОБА_7 .

В ході огляду місця події 11 серпня 2020 року виявлено та вилучено транспортний засіб «DAF», модель: CF 85.410, д.р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_5 .
12 серпня 2020 року старший інспектор відділу дізнання Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотаннями про накладено арешту на автомобіль марки «DAF», модель: CF 85.410, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_7 , шляхом заборони розпорядження (відчуження), та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.
Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2020 року вказане клопотання було задоволено частково та накладено арешт на вказаний транспортний засіб.
Разом з тим, дослідивши обставини провадження, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дійшов до помилкового висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на транспортний засіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При цьому, слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не перевірив мету та правові підстави для накладення арешту на майно.

Відповідно до матеріалів справи, клопотання не містять даних про те, що автомобіль марки «DAF», модель: CF 85.410, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_7 був знаряддям вчинення кримінального правопорушення або об`єктом кримінально протиправних дій, зберіг на собі його сліди, оскільки сам по собі факт надання транспортних послуг особі, яка могла вчинити кримінальний проступок самоправство, не є достатньою підставою для накладення арешту на автомобіль, власником якого є третя особа, з метою забезпечення збереження речових доказів, як про це просив старший інспектор, за погодженням з прокурором, у своєму клопотанні, немає.

Посилання у клопотанні на те, що на момент проведення огляду автокран, за кермом якого перебував ОСОБА_10 , розвантажував залізобетонні плити перекриття з вантажного автомобіля марки «DAF», модель: CF 85.410, д.р.н. НОМЕР_1 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 , який знаходився вздовж торгівельних магазинів (за територією будівництва), за кермом якого перебував ОСОБА_11 , власником якого є ОСОБА_7 , не дає законних підстав для обмеження права власності власника майна, який не вчиняв ніяких протиправних дій та не міг знати про їх можливе вчинення іншою особою.
Таким чином, арешт на вказаний автомобіль з метою забезпечення збереження речових доказів, як зазначається у клопотанні, з урахуванням зазначеного, є необгуртованим.

Також немає жодних підстав для накладення арешту на зазначений автомобіль з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), оскільки ОСОБА_7 , не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні та не обвинуваченим, засудженим або юридичної особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридично. особою, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Отже, як встановлено колегією суддів, надані матеріали клопотання не містять процесуальних документів, що підтверджують належність власника майна до категорії осіб, вказаних в ст. 170 КПК України в якості власника майна, на яке може бути накладено арешт.

З огляду на вказане, правові підстави, з яких старший інспектор, за погодженням з прокурором, просить накласти арешт на майно, є такими, що не співвідносяться з матеріалами справи, і жодна з них, які лише формально перелічені у клопотанні слідчого, та в ухвалі слідчого судді, не може бути застосована при вирішенні питання про накладення арешту на вказаний автомобіль, а тому слідчий суддя необґрунтовано наклав арешт на нього, без обґрунтування мети та правових підстав, як це передбачено ч. 2 ст. 171 КПК України.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, з урахуванням апеляційних вимог,ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно,як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який, при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 307, 309, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 , в інтересах власника майна ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 28 серпня 2020 року, якою частково задоволено клопотання старшого інспектора відділу дізнання Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , та накладено арешт на автомобіль марки «DAF», модель: CF85.410, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_12 , шляхом заборони розпорядження (відчуження) скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого інспектора відділу дізнання Оболонського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_5 , про накладення арешту на автомобіль марки «DAF», модель: CF 85.410, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_12 , шляхом заборони розпорядження (відчуження) та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4776/2020
Єдиний унікальний номер 756/10159/20
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1