КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06 липня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06.07.2020 задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 , та накладено арешт на майно, а саме: ноутбук сірого кольору марки «НР» модель: 15-DB0372YR із зарядним пристроєм до нього, ноутбук чорного кольору марки «DELL» модель: 5110-4424, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone», мобільний телефон «Samsung» білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Meizu М7104» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung SM-132061|DS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Nokia520» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ( НОМЕР_5 ), мобільний телефон марки «Nokia5228» IMEI: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору, коробка від сім-карти «Vodafone», сім-карта «МТС», сім-карта «Travel sim», microSDкарта на 8 GB.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію ухвали йому вручено 12.08.2020, скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, зобов`язавши негайно повернути вилучене майно.
У апеляційній скарзі захисник посилався на те, що клопотання слідчого подано та розглянуто слідчим суддею з порушенням строків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 169, абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Крім того, згідно даних Єдиного реєстру судових рішень, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва 06.07.2020 в межах однієї справи №758/7482/20 одночасно постановлено дві ухвали за одним і тим же клопотанням слідчого: про повернення слідчому клопотання, та про задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
Також апелянт зазначав, що клопотання про арешт майна ОСОБА_6 подано неуповноваженою особою, оскільки, згідно положень ст. 64-2 КПК України, із клопотанням про арешт майна третьої особи має право звернутися прокурор, а не слідчий.
Слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна та його захисника, чим порушив його право на захист.
У судове засідання прокурор та власник майна ОСОБА_6 не з`явилися, про день та час розгляду апеляційної скарги належним чином повідомлені.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності власника майна або його захисника, та дані про направлення їм копії ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено у апеляційній скарзі, копію оскаржуваної ухвали захисником отримано лише 12.08.2020, тоді як подано апеляційну скаргу 14.08.2020, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, у зв`язку з чим колегія суддів не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001418 від 24.04.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 321 КК України.
Згідно даних витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, 24.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0001418 про те, що невстановлені особи за попередньою змовою групою осіб здійснюють незаконний збут сильнодіючих лікарських засобів «Нандролон» та «Метандієнон» в особливо великих розмірах в межах Подільського району міста Києва.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 16.06.2020 надано слідчим Подільського УП ГУНП у місті Києві, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_25 , та в якій фактично проживає ОСОБА_6 , з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання та вилучення знарядь кримінального правопорушення: сильнодіючих лікарських засобів, чорнових записів, прайс-листів з назвами препаратів та їх цінами, банківських карток на які зараховують кошти від збуту сильнодіючих лікарських засобів, документів сторонніх осіб на імена яких здійснювалось отримання та відправка посилок, а також вилучення препаратів, таблеток, рідин, пігулок, сильнодіючих речовин, які заборонені до вільного обігу, не є зареєстровані на території України або включені до Переліку сильнодіючих лікарських засобів, затвердженого наказом МОЗ України від 17.08.2007 року № 490, які мають значення для встановлення істини в кримінальному провадженні.

Згідно протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , складеного слідчим СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_18 , серед іншого, виявлено та вилучено: ноутбук сірого кольору марки «НР» модель: 15-DB0372YR із зарядним пристроєм до нього, ноутбук чорного кольору марки «DELL» модель: 5110-4424, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone», мобільний телефон «Samsung» білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «MeizuМ7104» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung SM-132061|DS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Nokia 520» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ( НОМЕР_5 ), мобільний телефон марки «Nokia5228» IMEI: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору, коробка від сім-карти «Vodafone», сім-карта «МТС», сім-карта «Travel sim», microSDкарта на 8 GB.
Постановою слідчого СВ Подільського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 від 03.07.2020 визнано речовими доказами вилучені: ноутбук сірого кольору марки «НР» модель: 15-DB0372YR із зарядним пристроєм до нього, ноутбук чорного кольору марки «DELL» модель: 5110-4424, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone», мобільний телефон «Samsung» білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Meizu М7104» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung SM-132061|DS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Nokia520» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ( НОМЕР_5 ), мобільний телефон марки «Nokia5228» IMEI: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору, коробка від сім-карти «Vodafone», сім-карта «МТС», сім-карта «Travel sim», microSDкарта на 8 GB.
03.07.2020 слідчий СВ Подільського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 , звернулася до слідчого судді Подільського районного суду міста Києва з клопотання про накладення арешту на майно, а саме: ноутбук сірого кольору марки «НР» модель: 15-DB0372YR із зарядним пристроєм до нього, ноутбук чорного кольору марки «DELL» модель: 5110-4424, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone», мобільний телефон «Samsung» білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Meizu М7104» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung SM-132061|DS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Nokia520» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ( НОМЕР_5 ), мобільний телефон марки «Nokia5228» IMEI: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору, коробка від сім-карти «Vodafone», сім-карта «МТС», сім-карта «Travel sim», microSDкарта на 8 GB.
Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06.07.2020 задоволено клопотання слідчого, та накладено арешт на майно, а саме: ноутбук сірого кольору марки «НР» модель: 15-DB0372YR із зарядним пристроєм до нього, ноутбук чорного кольору марки «DELL» модель: 5110-4424, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone», мобільний телефон «Samsung» білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «MeizuМ7104» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung SM-132061|DS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Nokia 520» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ( НОМЕР_5 ), мобільний телефон марки «Nokia5228» IMEI: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору, коробка від сім-карти «Vodafone», сім-карта «МТС», сім-карта «Travel sim», microSDкарта на 8 GB.
Постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя виходив з необхідності збереження речових доказів.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, а саме: ноутбук сірого кольору марки «НР» модель: 15-DB0372YR із зарядним пристроєм до нього, ноутбук чорного кольору марки «DELL» модель: 5110-4424, мобільний телефон «Samsung Galaxy S8» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 з сім-картою оператора «Vodafone», мобільний телефон «Samsung» білого кольору, IMEI: НОМЕР_2 , мобільний телефон марки «Meizu М7104» чорного кольору, мобільний телефон «Samsung SM-132061|DS» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «Nokia 520» IMEI: НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» ( НОМЕР_5 ), мобільний телефон марки «Nokia 5228» IMEI: НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» сірого кольору, коробка від сім-карти «Vodafone», сім-карта «МТС», сім-карта «Travel sim», microSD карта на 8 GB, з тих підстав, що дане майно у встановленому законом порядку визнане речовими доказами в межах кримінального провадження № 0001418 від 24.04.2019 та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що клопотання слідчого подано та розглянуто слідчим суддею з порушенням строків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 169, абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, не є самостійною підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Посилання апелянта на те, що слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва 06.07.2020 в межах однієї справи №758/7482/20 одночасно постановлено дві ухвали за одним і тим же клопотанням слідчого: про повернення слідчому клопотання, та про задоволення клопотання слідчого про арешт майна, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки, у відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що захисником оскаржено у апеляційному порядку наявну у матеріалах судового провадження ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06.07.2020 про накладення арешту, то посилання апелянта щодо постановлення слідчим суддею у межах даного кримінального провадження інших судових рішень не є предметом даного апеляційного розгляду.
Доводи захисника про порушення органом досудового розслідування вимог ч. 2 ст. 64-2 КПК України, є безпідставними, оскільки клопотання про арешт майна погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_8 .
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя розглянув клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна та його захисника, є надуманими, оскільки судом першої інстанції за наявності підстав, викладених у ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без повідомлення власника майна.
Інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 06 липня 2020 року, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3