КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 02 листопада 2020 року, відносно
ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Чадир-Лунзі Чадирлунського району Республіки Молдова, є громадянином Республіки Молдова, тимчасово проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

за участю: прокурора захисника підозрюваного перекладача ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання начальника СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29 грудня 2020 року, з визначенням запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя аналізуючи клопотання та долучені до нього матеріали, прийшов до висновку про дотримання слідчим вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України і доведеність недостатності застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій, з урахуванням уточнень під час апеляційного розгляду, просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням ззастави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Сторона захисту посилається на неповне та неправильне з`ясування обставин викладених у клопотанні, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінально процесуального законодавства, що на думку захисника, призвело до порушення прав підозрюваного.

Сам по собі факт того що ОСОБА_6 є громадянином іншої держави не є ризиком та не вказує що він буде переховуватись від органів досудового розслідування. Саме по собі громадянство іншої держави без наявності паспорту, який необхідно здати у разі застосування запобіжного заходу, не дає можливості перетнути кордон України.

На думку сторони захисту, слідчим суддею суттєво порушені норми кримінально процесуального законодавства при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, невірно застосовано норму законодавства щодо визначення тяжкості злочину та відповідного розміру застави. При цьому захисник вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 статті 263 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості і згідно пункту 2 ч.5 статті 182 КПК України заставу слід визначити у розмірі від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осціб.

Крім того, ОСОБА_6 , як громадянину Молдови, не з`ясувавши якою для нього є рідна мова, було примусово надано перекладача на російську мову, яка для нього не є рідною та зрозумілою вичерпно, оскільки за своєю національністю ОСОБА_6 є гагаузом. Про те, що він не володіє досконало російською мовою він заявив як прокурору так і суду.
В порушення вимог закону, ОСОБА_6 не здійснили перекладу всіх матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу, він не розумів в чому саме він підозрюється, які докази зібрані в підтвердження обгрунтованості підозри, які докази надані як ризики для визначення виключного запобіжного заходу.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу, з урахуванням уточнень в суді, і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
З урахуванням того, що в суді апеляційної інстанції підозрюваний заявив про достатній рівень розуміння ним російської мови та просив суд розглядати справу з участю перекладача на російську мову, з чим погодився і захисник, переклад в суді апеляційної інстанції, як і у суді першої інстанції, здійснювався на російську мову.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Березанського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 31 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
31 жовтня 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня його повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні вибухового пристрою, без передбаченого законом дозволу.
01 листопада 2020 року начальник СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , за погодженням із прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Березанського міського суду Київської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Ухвалою слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 02 листопада 2020 року задоволено вказане клопотання та застосовано до ОСОБА_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29 грудня 2020 року, з визначенням застави у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, а також дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності.
Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджена долученими до матеріалів клопотання доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 31 жовтня 2020 року, який проведено на 77 км автодороги «Київ-Харків» в ході якого в ОСОБА_6 виявлено та вилучено предмет зеленого кольору, зовні схожий на гранату РГД-5; речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими матеріалами справи.
На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.
Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрюваний ОСОБА_6 може переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюваний є громадянином іншої держави - республіки Молдова, не має постійного місця проживання та місця роботи на території України, у підозрюваного на території України відсутні близькі особи та родинні зв`язки з громадянами України, у зв`язку з чим він може покинути своє місце проживання для уникнення кримінальної відповідальності.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан, те, що підозрюваний є громадянином іншої країни, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Крім цього, ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
Отже, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень ( 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КПК України відноситься до тяжких і відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України, в даному випадку, всупереч твердженням апеляційної скарги, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірними, як про це вказує захисник, у колегії судді немає.
Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про те, що ОСОБА_6 є громадянином Молдови та за національністю є гагаузом, а йому було надано перекладача російської мови, яка для нього не є рідною та зрозумілою вичерпно, є безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що російську мову розуміє в повному обсязі, та потреби у залученні перекладача на гагаузьку мову немає.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, посилання захисника на те, що до підозрюваного можливо застосувати інший запобіжний захід, зокрема заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчинених кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі майновий стан підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_12 .
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу в обранні підозрюваній особі ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Березанського міського суду К київської області від 02 листопада 2020 року, якою задоволено клопотання начальника СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29 грудня 2020 року включно, з визначенням запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень (50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/6174/2020
Єдиний унікальний номер 356/576/20
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_13
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1