КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року -

В С Т А Н О В И Л А

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 02.03.2020 року та з урахуванням зміненої раніше повідомленої підозри від 07.05.2020 року відносно ОСОБА_6 09.12.1980 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000994 від 11 грудня 2019 року.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 було здійснено в порядку, передбаченому КПК України, а зміст такого повідомлення відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а відтак підстав для задоволення скарги про скасування не має.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру з урахуванням зміненої раніше повідомленої підозри. По суті апеляції вказує на те, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК Україниґрунтується на припущеннях сторони обвинувачення, оскільки жодний доказ у справі не вказує на вчинення злочинів саме ОСОБА_6 .. Вказує, про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено за відсутності фактичних підстав, з якими закон пов`язує повідомлення про підозру, тобто без наявності безсумнівної системи належних до справи, допустимих, достовірних і достатніх доказів, які вказують на наявність складу злочину в діянні підозрюваного.
Крім того зазначає, що ОСОБА_6 інкримінується злочин з матеріальним складом, у зв`язку з чим обов`язковою умовою складу злочину, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України є наявність завданої шкоди від протиправних дій винного. Однак, орган досудового розслідування не надав жодного належного допустимого доказу на підтвердження завдання такої шкоди.

Також зазначає апелянт, що ТОВ «Грассфілд» директором якого є ОСОБА_6 не ухилялось від виконання договорів з ТОВ «ДІББ» та ТОВ «Глако», це останні з невідомих причин розірвали договори суборенди, які були підставою для отримання містобудівних умов та обмежень земельної ділянки, експертного звіту та в подальшому дозволу на виконання будівельних робіт. При цьому наголошує і на тому, що уповноважені особи ТОВ « Грассфілд» не підписували будь яких додаткових угод про розірвання Договору суборенди земельної ділянки. Посилається апелянт і на те, що слідчий суддя не звернув увагу і на те, що в рамках даного провадження ТОВ «Грассфілд» директором якого є ОСОБА_6 постановою органу досудового розслідування було визнано потерпілим. Окремо зазначає апелянт на порушення слідчим суддею норм процесуального прав, так як слідчий суддя при наявності клопотання про відкладення розглянув скаргу про скасування повідомлення про підозру у відсутність сторони захисту підозрюваного ОСОБА_6 .
В судове засідання апеляційної інстанції сторона захисту не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі, як і прокурора, який повторно не з`явився в судове засідання. Клопотання прокурора про необхідність відкладення розгляду справи на інший день у зв`язку з перебуванням старшого групи прокурорів у відпустці, а решта прокурорів у інших судових засіданнях і процесуальних діях, без зазначення конкретних кримінальних проваджень, слід вважати непереконливими для обґрунтування необхідності відкладення розгляду апеляції.

Вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Норми щодо повідомлення про підозру регулюються Главою 22 КПК України, зокрема, частинами 1-3 ст. 276 КПК України визначено вичерпний перелік підстав, при яких в обов`язковому порядку здійснюється повідомлення про підозру та осіб, яким надано право вручати особі повідомлення про підозру, до яких відносяться слідчий чи прокурор.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені вимоги закону слідчим дотримано в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000994 від 11.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України.

Так, в рамках кримінального провадження, 02.03.2020 року старшим слідчим в особливо важливих справах Слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України, а 07.05.2020 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

18 травня 2020 року адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подав до Шевченківського районного суду міста Києва скаргу про скасування вказаного повідомлення про підозру.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року у задоволенні вказаної скарги адвоката відмовлено.

Дане рішення слідчого судді колегія суддів вважає законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Слідчий суддя в постановленій ухвалі вірно зазначив, з чим в повній мірі погоджується і колегія суддів, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 277 КПК України і містить усі необхідні відомості.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри за ч.2 ст.364-1 КК України, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованого підозрюваному ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.364-1 КК України, колегія суддів вбачає обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у її розумінні практики Європейським судом з прав людини.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, що в свою чергу і спростовує доводи апелянта, про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_6 здійснено за відсутності фактичних підстав.

Що стосується інших доводів, які викладені в апеляційній скарзі, то вони є безпідставними, оскільки спростовуються висновками слідчого судді, з якими погоджується колегія суддів.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення та фактично зводяться до оцінки винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування повідомлення про підозру від 02.03.2020 року та з урахуванням зміненої раніше повідомленої підозри від 07.05.2020 року відносно ОСОБА_6 09.12.1980 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.364-1 КК України у кримінальному провадженні № 0000994 від 11 грудня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2993/2020
Доповідач: ОСОБА_1