Провадження № 1-кп/161/372/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про продовження строку тримання під вартою

02 вересня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002079 від 12 червня 2019 року відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

04 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно ОСОБА_3 змінено застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів до 01 листопада 2019 року включно.

Востаннє, 22 липня 2020 року ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області відносно обвинуваченої ОСОБА_3 повторно продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 19 вересня 2020 року включно.

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , оскільки такий закінчуються 19 вересня 2020 року, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час залишились незмінними.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, рішення "Летельє проти Франції" від 26 червня 1991 року).

Крім того, у рішенні по справі "W. проти Швейцарії" від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Заслухавши прокурора, який клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому та просив його задовольнити в повному обсязі, обвинувачену та її захисника, які заперечували щодо його задоволення та просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак, враховуючи те, що в судовому засіданні прокурором доведено наявність, на даний час ризиків, визначених ст. 177 КПК України, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кількох нетяжких злочинів в період іспитового строку, належних висновків не зробила, тому з метою запобігання можливості переховуватись від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосованого щодо обвинуваченої ОСОБА_3 строком на 60 днів, а клопотання прокурора задовольнити.

При цьому, суд також приходить до переконання, що слід залишити попередньо визначений розмір застави щодо обвинуваченої та обов`язки, які на неї покладаються у випадку застосування такої, які зазначено в ухвалі слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 вересня 2019 року.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 199, 372, 376 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 задовольнити.

Застосований відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити строком на 60 (шістдесят) днів до 31 жовтня 2020 року включно.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Головуючий:/підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1