ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/3459/20 Номер провадження 11-кп/814/880/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000083 щодо :
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , водія ПП «Віраж», не судимого
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2020 року
за участю
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_9
обвинуваченого ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цим вироком ОСОБА_6 визнано винним вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у виді п`яти місяців арешту.
Вироком суду встановлено таке.
4 січня 2020 року, близько 11 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні перукарні «Світлана», що по вул. Європейська, 33 в м. Полтаві, в ході сварки, на ґрунті неприязних відносин, які раптово виникли, діючи умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс потерпілій ОСОБА_9 один удар кулаком лівої руки в ділянку правого ока, не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку лівого плеча, один удар напівзігнутою ногою в ділянку стегна лівої ноги. Далі свої злочинні дії він продовжив у підсобному приміщенні перукарні «Світлана», де наніс потерпілій ще не менше двох ударів кулаком правої руки в ділянку лівого плеча.
Після цього, відразу повернувшись у приміщення перукарні «Світлана», він, не зупинивши свої дії та взявши в праву руку пластиковий пульверизатор з водою, наніс вказаним предметом ОСОБА_9 не менше двох ударів почергово в ліву потиличну частину голови.
Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на подвір`ї біля приміщення перукарні «Світлана», обвинувачений ОСОБА_6 штовхнув обома руками ОСОБА_9 , внаслідок чого остання, втративши рівновагу, впала спиною на тверду поверхню бруківки.
Внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 відповідно до висновку експерта № 402 від 14 квітня 2020 року потерпілій ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забої, підшкірні гематоми, садна шкіри голови, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 стверджує, що призначене ОСОБА_6 покарання не спів мірне вчиненому діянню. Просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання та призначити обвинуваченому покарання у вигляді 3 місяців виправних робіт.
При цьому просить врахувати, що ОСОБА_6 до затримання працював водієм в ПП «Віраж», зарекомендував себе як дисциплінований та відповідальний працівник, користується повагою та авторитетом, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, щиро розкаюється у вчиненому, жалкує та засуджує свою поведінку, бажає виправити наслідки вчиненого, матеріальної та моральної шкоди потерпілій не завдано, із цивільним позовом остання не зверталася.
Під час апеляційного перегляду уточнив свої апеляційній вимоги та просив змінити вирок в частині призначеного ОСОБА_6 покарання обмежившись відбутим покаранням або призначити обвинуваченому покарання у виді 3 місяців арешту.
Позиція інших учасників судового провадження
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу свого захисника зі зміненими апеляційними вимогами та просив пом`якшити йому покарання.
Прокурор ОСОБА_8 та потерпіла ОСОБА_9 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.
Мотиви суду
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України ґрунтуються на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались та не оспорюються апелянтом в апеляційній скарзі.

Кваліфікація дій обвинуваченого, є правильною і також ніким не оспорюється .

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Питання призначення покарання визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність, характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Згідно зі ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.

Колегія суддів вважає, що призначаючи покарання ОСОБА_6 , місцевий суд дотримався вказаних вище вимог закону, врахував ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, обставини які пом`якшують покарання, зокрема і ті на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також в повній мірі зважив на характеристику особи обвинуваченого і її було достатньо для прийняття відповідного рішення.

Так, при призначенні покарання, судом в повній мірі враховані дані про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, на диспансерних обліках не перебуває.

Одночасно судом враховано поведінку ОСОБА_6 , як під час скоєння злочину, так і після цього, його ставлення до вчиненого та з врахуванням антисоціальної поведінки обвинуваченого місцевий суд належним чином обґрунтувавши своє рішення, дійшов правильного висновку про призначення обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді 5 місяців арешту.

За цих обставин, колегія суддів вважає, що призначене судом ОСОБА_6 відповідає меті й принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке в даному випадку є адекватним характеру вчинених обвинуваченим дій, їх небезпечності та даним про особу винного, а тому не вважає його невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і не знаходить підстав для його пом`якшення.

Під час апеляційного перегляду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтави від 11.06.2020 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_4
ОСОБА_3