Справа № 556/517/17
Провадження № 1-кс/565/268/20
У Х В А Л А

24 листопада 2020 року м.Вараш

Суддя Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву судді Кузнецовського міського суду про самовідвід,
в с т а н о в и в:

У провадженні судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_3 перебуває на стадії судового розгляду кримінальна справа №556/517/17 - кримінальне провадження №0000178, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 жовтня 2016 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.15, ч.4 ст.27, ч.4 ст.369 КК України (в редакції Закону України від 07 квітня 2011 року №3207-VI)
10 листопада 2020 року обвинуваченим ОСОБА_4 подано заяву про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_3 у справі № 556/517/17.
Згідно протоколу автоматизовавого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2020 року заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_3 в даній судовій справі за єдиним унікальним номером 556/517/17 розподілено судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 .
11 листопада 2020 року суддею Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 подано заяву про самовідвід з тих підстав, що вона не має права брати участь у розгляді заяви про відвід судді, оскільки ухвалою судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 від 26 лютого 2018 року, постановленій в цій судовій справі задоволено заяву ОСОБА_4 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 .
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду заяви про самовідвід судді ОСОБА_5 визначено суддю ОСОБА_1 .
Прокурор у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву у якій просить розглядати заяву про самовідвід судді ОСОБА_5 без участі прокурора та задовольнити її у зв`язку із відводом вказаного судді згідно ухвали Кузнецовського міського суду від 26 лютого 2018 року.
Обвинувачений в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву у якій зазначає, що ознайомившись з заявою судді ОСОБА_5 заявлені нею вимоги підтримує повністю та просить розгляд заяви про самовідвід провести без його участі.
Захисник адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про проведення розгляду заяви про самовідвід судді без участі сторони захисту, вважає, що заява судді ОСОБА_5 має бути задоволена.
Суддя ОСОБА_5 пояснень щодо самовідводу не надала.
Вивчивши заяву про самовідвід суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог статті 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Відповідно до п.п. 4,5 ч.1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).
Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя- ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Аналогічної думки дійшов також Верховний Суд у постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 277/599/15-к .

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів діяльності судді, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.
Суддя ОСОБА_5 у заяві про самовідвід зазначає, що вона не має права брати участь у розгляді заяви про відвід судді, оскільки ухвалою судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_6 від 26 лютого 2018 року, постановленій в цій судовій справі задоволено заяву ОСОБА_4 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 13 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України визначено, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК України, з метою виключення будь-якого обґрунтованого сумніву у безсторонності судді ОСОБА_5 при розгляді заяви про відвід судді ОСОБА_3 , суддя приходить до висновку, про обґрунтованість заяви про самовідвід та її задоволення.

Керуючись ст.21, 22, 75, 80, 81, 370, 372 КПК України, суддя, -

у х в а л и в:
Заяву судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_5 про самовідвід задовольнити.
Передати заяву обвинуваченого ОСОБА_4 про відвід судді Кузнецовського міського суду Рівненської області ОСОБА_3 в судовій справі № 556/517/17 на розгляд іншому судді Кузнецовського міського суду Рівненської області, визначеному у порядку ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1