Справа № 206/6727/19
Провадження № 1-в/206/11/20
У Х В А Л А

28 серпня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра ОСОБА_5 ,

особи стосовно, якої розглядається клопотання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,громадянина України, про продовження примусових заходів медичного характеру,

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла письмова заява Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 .

У судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_7 заяву про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 підтримав та пояснив, що хворий страждає на психічний розлад. На теперішній час вважає не можливим перебування ОСОБА_6 під звичайним наглядом, оскільки він становить небезпеку для себе та оточуючих.

В подальшому представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_5 також підтримала заяву про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 .

Прокурор у судовому засіданні підтримав заяву щодо продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 .

Особа, стосовно якої розглядається клопотання ОСОБА_6 , в судовому засіданні заперечував проти продовження йому примусових заходів медичного характеру, оскільки себе хворим не вважає.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 , оскільки проведена по даній справі судово-психіатрична експертиза суперечлива, не містить всіх необхідних висновків.

Лікар-психіатр ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що була членом комісії, яка надала висновок №175 від 03.12.2019 року щодо необхідності продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 . Зазначений висновок він підтримує. Хворий ОСОБА_6 потребує подальшого лікування, оскільки становить небезпеку для себе та оточуючих. У хворого зберігається паралогічне мислення, взагалі відсутня критика щодо свого стану.

Лікар-психіатр ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що був членом комісії, яка надала висновок №175 від 03.12.2019 року щодо необхідності продовження примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 . Зазначений висновок він підтримує. За своїм психічним станом хворий ОСОБА_6 потребує подальшого лікування. У хворого відсутня критика щодо свого стану.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.
Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України участь у судовому розгляді особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою.
Згідно ч.1 ст.95 КК України продовження,зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Судом установлено, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 04.12.2018 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, були застосовані до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим режимом нагляду.
Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.06.2019 року продовжено ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у закладі з посиленим наглядом, строком до 6-ти місяців.
В письмовій заяві та висновку № 175 від 03.12.2019 року у складі комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 хворого ОСОБА_6 вказано, що останній хворіє на хронічний маячний розлад, декомпенсація. За час перебування в стаціонарі у психічному стані ОСОБА_6 видимої позитивної динаміки не спостерігається: маревневі переживання зберігаються, та не втратилась їх актуальність. У той же час зберігається схильність до диссимулювання своїх хворобливих переживань, залишається емоційно холодним, похмурим, відокремленим, аутичним, що не виключає потенційну небезпеку ОСОБА_6 до себе та оточуючих. Комісією лікарів психіатрів рекомендовано продовжити примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом.
У висновку судово-психіатричної експертизи №121 від 11.06.2020 року, проведеної за клопотанням сторони захисту у складі комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 щодо хворого ОСОБА_6 зазначено, що останній в даний час страждає на хронічне психічне захворювання у формі хронічного маячного розладу.
Зазначений висновок підтверджується анамнестичними відомостями, даними матеріалів кримінального провадження, медичної документації, теперішнього клінічного психіатричного обстеження про властиві іспитованому такі особистісні особливості, як самолюбство і самовпевненість, недовірливість, підвищена зарозумілість і егоцентризм, наполегливість, схильність до тривожності, з їх поступовим загостренням і подальшим приєднанням стійкого монотематичного систематизованого маячіння у вигляді маячних ідей відношення, особливого значення, переслідування у бік конкретних осіб, що супроводжуються наростанням афективних розладів і визначають його поведінку, з хворобливою інтерпретацією подій і повною відсутністю критики до своїх хворобливих переживань, що стало причиною його примусового лікування у психіатричному закладі.
За таких обставин, враховуючи нестабільність психічного стану здоров`я ОСОБА_6 на теперішній час, суд вважає необхідним продовжити у відношенні нього застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному закладі з посиленим наглядом.
При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту, що примусові заходи медичного характеру не можуть бути продовжені ОСОБА_6 у зв`язку з неповнотою проведеної судом судово-психіатричної експертизи та суперечливістю викладених у ній висновків, оскільки ці доводи нічим не підтверджені та фактично є позицією сторони захисту щодо незгоди із продовженням ОСОБА_6 примусового лікування.
Керуючись ст.ст.372, 503, 512-514 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Письмову заяву Комунального підприємства «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної Ради відносно ОСОБА_12 про продовження примусових заходів медичного характеру - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, строком до 6 (шести) місяців.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1