Справа № 953/24/21
н/п 1-кс/953/233/21
"05" січня 2021 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
Слідчий зазначає, що 02.01.2021 року приблизно о 14:00 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на умисне, протиправне заподіяння смерті своєї матері, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи при цьому суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, невстановленим в ході досудового розслідування предметом, ймовірно кухонним ножем, що має колюче-ріжучі властивості, наніс два удари ОСОБА_5 в грудну клітину та один удар в задню область шиї.
В результаті умисних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 були спричинені колото-різані поранення грудної клітини та шиї, в наслідок яких ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.
Під час проведення 02.01.2021 року огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у котрої були виявлені дві колото-різані рани грудної клітини та одну колото-різану рану шиї.
Слідчий вважає, що майно вилучене у ОСОБА_4 є доказом злочину, вилучені в ході огляду місця події предмети були об`єктами кримінально протиправних дій, набуті злочинним шляхом та з метою їх збереження, використання їх під час досудового розслідування, забезпечення спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність у накладені арешту.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю. Клопотання підтримує та прохає його задовольнити.
У судове засідання власник майна- ОСОБА_4 не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заяву у якій не заперечує проти задоволення клопотання, прохає здійснити розгляд за його відсутністю.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким прокурор обґрунтовує свою вимогу, встановив наступне.
02.01.2021, в порядку та відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено огляд житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначений в протоколі огляду місця події від 02.01.2021.
02.01.2021 о 18-30 годин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
03.01.2021 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
У розумінні положень ст. 131, ч. 2 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчим суддею встановлено, що клопотання подане прокурором в межах встановленого ч.5 ст. 171 КПК строку. До клопотання доданий витяг з ЄРДР в рамках якого подається клопотання про арешт тимчасово вилученого майна.
Також, слідчим суддею встановлено, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.
Так, з клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно та доданих до нього документів вбачається, що наявні достатні підстави вважати, що всі вилучені предмети зберегли сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Метою накладення арешту на майно є збереження речових доказів, а саме запобігання їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення або перетворення, а також необхідність проведення відповідних експертиз.
Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що слідчим доведено необхідність арешту у зв`язку з наявністю достатніх підстав вважати, що тимчасово вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, зазначеного у статті 98 КПК України, а також наявністю ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про арешт майна є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Майно, на яке накладено арешт, передати на зберігання до камери зберігання речових доказів Київського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських,49.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1