Справа № 243/2774/20
Провадження № 1-кп/243/660/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 3 Слов`янського міськрайонного суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000355 від 15 лютого 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого АТ «Укрзалізниця» РФ «Донецька залізниця» СП «Слов`янське вагонне депо» слюсарем, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на протязі тривалого часу спільно проживає з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мешкають у будинку, який вони разом орендують за адресою: АДРЕСА_2 . Останні між собою пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, тобто ОСОБА_5 перебуває з ОСОБА_4 у сімейних відносинах. Під час сумісного проживання ОСОБА_5 постійно та систематично вчиняє стосовно ОСОБА_4 домашнє насильство, що виражається у висловлюванні ревнощів на адресу ОСОБА_4 , образ грубою нецензурною лайкою, залякувань, застосовує психологічне та фізичне насильство, своєю поведінкою завдає їй психологічну травму, у зв`язку із чим ОСОБА_5 07.11.2019 та 27.01.2020 притягнуто Слов`янським міськрайонним судом Донецької області до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Однак ОСОБА_5 , незважаючи на те, що за вчинення вказаних дій, його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності, продовжував свої умисні систематичні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_4 .

Так, 14.02.2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно, грубо виражався на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, ображав її, погрожував ОСОБА_4 фізичною розправою на протязі тривалого часу, а також застосував фізичне насильство, чим принижував її гідність, спричинив емоційну невпевненість та побоювання за свою безпеку у потерпілої, що спричинило психологічні страждання ОСОБА_4 .

В результаті вчинення ОСОБА_5 вказаних умисних систематичних дій, спрямованих на вчинення психологічного та фізичного насильства, відповідно до висновку судово-психологічної експертизи № 1627-1628 від 10.03.2020 року з урахуванням індивідуальнопсихологічних особливостей особистості ОСОБА_4 , ситуація, що досліджується за справою, є для неї суттєво психотравмуючою (стресогенною), що безпосередньо викликає психічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психічні страждання як існують до даного часу. Внаслідок дій ОСОБА_5 у ОСОБА_4 мають місце тривалі, інтенсивні і негативні за своїми проявами психічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах дослідженої ситуації.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини скоєння обвинуваченим протиправних дій стосовно неї. Просила суд призначити обвинуваченому м`яке покарання, матеріальних чи моральних претензій до нього не має.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та обставинами вчинення кримінального правопорушення і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеними в обвинувальному акті обставинами вчинення кримінального правопорушення. Також зазначив, що 14.02.2020 року приблизно о 20 годині він, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, виражався на адресу ОСОБА_4 нецензурною лайкою, ображав та погрожував їй, фізичною розправою на протязі тривалого часу, а також застосував фізичне насильство. Зробив належні висновки з своєї поведінки, просив вибачення за свої дії у потерплої. Просив суворо не карати.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_5 , а також роз`яснив, що в даному випадку, сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість обвинуваченого у скоєні вказаного кримінального правопорушення крім вказаного, підтверджується доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, які досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані докази перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, тобто подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого повністю доведена.

Таким чином вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення вірно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Згідно роз`яснень п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року, «Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів».

Суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засуджених так і іншими особами.

Суд приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, посередньо характеризується за місцем мешкання, на обліку в КЛПЗ «Обласна психоневрологічна лікарня м. Слов`янська» не перебуває, та перебуває на обліку в КЛПЗ «Міський наркологічний диспансер м. Краматорська у м. Слов`янську», а також те, що потерпіла не наполягала на суворій мірі покарання для обвинуваченого.

Судом також враховується досудова доповідь органу пробації, відповідно до якої стосовно ОСОБА_5 існує середній ризик небезпеки для суспільства, виправлення його можливо без обмеження або позбавлення волі на певний строк. Виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає ті обставини, що останній щиро покаявся. Про щиросердечне каяття обвинуваченого свідчить визнання ним своєї вини та критичне ставлення до скоєного.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, а також вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням особи винного, який щиро розкаявся у вчиненні злочину, посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на виправлення, виховання та соціальну реабілітацію засудженого, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому покарання за ст. 126-1 КК України у виді громадських робіт.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Також, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи інтереси потерпілої, суд вважає необхідним застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід та, відповідно до п.5 ч.1 ст. 91-1 КК України, направити обвинуваченого для проходження програми для кривдників або пробаційної програми строком на 1 місяць.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Витрати у розмірі 2615,04 грн. за проведення судово-психологічної експертизи № 1627-1628 від 10.03.2020 року Донецьким НДІСЕ МЮ України, відповідно до Закону України «Про судову експертизу» та ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов по не заявлено, процесуальних витрат та речових доказів по кримінальному провадженню немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту початку реального виконання ним покарання у виді громадських робіт.

Ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, тягне за собою кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати за проведення судово-психологічної експертизи № 1627-1628 від 10.03.2020 року у розмірі 2 615 (дві тисячі шістсот дванадцять) гривень 04 коп.

Направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для проходження програми для кривдників або пробаційної програми строком на 1 місяць.

Заходи забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України, стосовно ОСОБА_5 не обиралися та не застосовувалися.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1