В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі судді ОСОБА_1 одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до ст.ст. 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2020 за № 0000350 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого водієм у «Київтранслогістик», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, шляхом вивчення його (обвинувального акту) та доданих до нього матеріалів,

у с т а н о в и в :
органом досудового розслідування у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2020 за № 0000350 відповідно до обвинувального акту встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме те, що ОСОБА_2 22.07.2020 приблизно о 03:00 год. перебував біля будинку № 21 по вул. Празькій в м. Києві, де розташований спортивний комплекс, що перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» та в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме спортивного елементу рукохід «Змійка» вартістю 2651 гривня 00 копійок.
Реалізуючи свої злочинні наміри, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення ОСОБА_2 , упевнившись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, застосовуючи інструменти, які останній мав при собі, відкрутив спортивний елемент рукохід «Змійка» та помістив його у власний автомобіль «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , після чого поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення.
Цього ж дня, а саме 22.07.2020 року приблизно о 04:00 год., ОСОБА_2 , маючи реальну змогу розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, зберігаючи у належному йому автомобілі викрадений спортивний елемент рукохід «Змійка» вартістю 2651 гривень 00 копійок, що належить КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Празька, 29 був затриманий працівниками поліції.
Своїми умисними діями ОСОБА_2 завдав потерпілому КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва», матеріальну шкоду на суму 2651 гривня 00 копійок.
Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був представлений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо учинення кримінального проступку установлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

А тому, Суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також Суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, уважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України дійсною та вірною.

Відповідно, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому Суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, Суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно Суд в цій справі ураховуючи дані про особу обвинуваченого (наведені у вступній частині вироку) та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції статті у виді виправних робіт.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню.

Процесуальні витрати вирішено відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, Суд

у х в а л и в :
ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді виправних робіт на строк 6 (шість) місяців з їх відбуванням за місцем роботи та відрахуванням в доход держави 10 (десяти) відсотків із суми його заробітку.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи у розмірі 653, 80 грн.
Речові докази: автомобіль «Фольцваген» д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію цього ТЗ, ключ від цього автомобіля, повернути власнику даного автомобіля; металеві констукції, болти та гайки, повернути володільцю; накидний ключ, головку до ключа та верстак, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

С у д д я Оксана БІРСА