У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.08.2020 Справа №607/13325/20

12 серпня 2020 року
провадження №1-кс/607/5763/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді, в рамках кримінального провадження за № 0001728 від 30.07.2020 року, із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим слідчого відділу Тернопільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_4 , проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001728 за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.
В ході досудового розслідування встановлено, що 27 липня 2020 року близько 23.00 год. ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи поблизу будинку №43 по проспекту Злуки в м. Тернополі, відкрито, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб з кишені потерпілого викрали гаманець в якому знаходились грошові кошти, банківські картки та мобільний телефон Samsung Galaxy J5, чим завдали ОСОБА_7 матеріальну шкоду.
Окрім того, 03 серпня 2020 року, близько 00:05 години, ОСОБА_5 , перебуваючи на дев`ятому поверсі у коморі, що по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом взламу вхідних дверей у комору, намагався викрасти ящик із інструментами, що належать ОСОБА_8 , проте не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, адже був виявлений власником комори.
17 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження.
Підставою для застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст15 ч.3 ст.185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до шести років, що узгоджується із вимогами п.5 ч.2 ст. 183 КПК України.
Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 , є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні; переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
З врахуванням наведеного, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу підозрюваного, які у сукупності вказують на неможливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з мотивів, у ньому наведених та просили його задовольнити. Прокурор зазначив, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч.2 ст. 186 ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, належним чином обґрунтована, встановлено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а тому з врахуванням зазначених ризиків, лише винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена, останній раз вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2019 року ОСОБА_5 засуджено до 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, слідчий вважає, що інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою не забезпечить належної поведінки підозрюваного.
Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечила з приводу клопотання слідчого. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 Пред`явлена підозра не є обґрунтованою.
Також просила врахувати, що у ОСОБА_5 є сім`я, яка перебуває на його утриманні, наявне постійне місце проживання, а відтак, вважає, що у даному випадку достатньо буде застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Нормами ч.1 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.
Судом встановлено, що СВ Тернопільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001728 за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
17 липня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186 ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, які є тяжким злочином, санкція статті якого згідно з вимогами ст.70 КК України передбачає покарання, у тому числі у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
?заявою потерпілого ОСОБА_7 від 30.07.2020 року;
?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ,від 31.07.2020 року;
?протоколом пред`явлення особи для впізнання 31.07.2020 року;
?довідкою із ломбарду «Смарт`від 29.07.2020 року;
?заявою потерпілого ОСОБА_8 ;
?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ,від 03.08.2020 року;
?протоколом ОМП від 03.08.2020 року;
?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;
?протоколом впізнання для впізнання із ОСОБА_8 ;
?протоколом впізнання для впізнання із ОСОБА_9 ;
?повідомленням із Тернопільського НДЕКЦ від 06.08.2020 року.
Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.
Згідно усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).
Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього.
При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та надане суду повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України не є вочевидь необґрунтованою.
Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
При цьому необхідно відзначити, що на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті. Суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов"язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього заходу забезпечення кримінального провадження, одним із яких є запобіжний захід, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доведені прокурором в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному провадженні; переховуватися від органу досудового слідства та суду.
Ризиком того, що ОСОБА_5 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення є те, що підозрюваний раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення, оскільки будучи раніше судимим та таким, що відбував покарання у місцях позбавлення волі, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин. Вказане свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі продовжуватиме свою злочинну діяльність, що в свою чергу вказує на його підвищену суспільну небезпеку.
Ризиком того, що ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілих у цьому кримінальному проваджені є те, що він усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно схиляти потерпілих до зміни наданих показань чи до відмови давати показання, оскільки досудове розслідування кримінального провадження перебуває на початковому етапі, а судом показання сприймаються безпосередньо під час судового розгляду обвинувального акту.
Ризиком того, що ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що він, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.
Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що останній одружений, має постійне зареєстроване місце проживання, не працює, офіційних доходів не отримує, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку.
Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.12.2019 року ОСОБА_5 та призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі
Враховуючи вищенаведені обставини, у тому числі вагомість доказів, тяжкість покарання, обставини вчинення злочину, слідчий суддя приходить до висновку, що у випадку незастосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики, що підозрюваний, зважаючи на санкцію кримінального правопорушення, у якому останній підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчиняти інше кримінальне правопорушення, а застосування менш суворого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.
За встановлених обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме його особі, обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.
Крім того, слідчому судді не надано беззаперечних доказів, які б свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ст. 177 КПК України.
Посилання сторони захисту на можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу більш м`якого слідчий суддя вважає безпідставним.
Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , суд вважає, що клопотання слідчого слід задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Докази, які б свідчили про негативний стан здоров`я підозрюваного, який би унеможливлював перебування ОСОБА_5 в умовах СІЗО суду не надані.
Крім цього, згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст. 186, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України, розмір завданої шкоди, його матеріальний та сімейний стан, слідчий судя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в мінімальному розмірі встановленого законом та який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176, 178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши ОСОБА_5 негайно під варту із зали суду.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн.(20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454; призначення платежу застава за « ОСОБА_5 » у кримінальному провадженні №0001728 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 серпня 2020 року).

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон, утриматись від спілкування із свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у випадку не виконання покладених обов`язків внесена застава буде звернута в дохід держави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 09 жовтня 2020 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1