Справа № 524/5732/20
Провадження № 1-кс/524/2386/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Кременчук

Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту в кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000542 від 11.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
встановила:
14.09.2020 прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000542 від 11.09.2020, в якому просив накласти арешт на майно а саме на: igos 3.0 ідентифікуючий номер НОМЕР_1 , ідентифікуючий номер НОМЕР_2 , які вилучено протоколом огляду місця події від 11.09.2020 року у ОСОБА_4 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 .
Прокурор у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.

Власник майна в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.

За ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню.
Слідчий суддя встановила, що підрозділом дізнання Кременчуцького відділу поліції ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000542 від 11.09.2020 за ознаками кримінального право рушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.
10.09.2020 до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що 10.09.2020 року невстановлена особа перебуваючи біля будинку за адресою: АДРЕСА_1 таємно викрала прилад для паління фірми "Iqos 3" який на праві власності належить заявнику. Сума матеріального збитку встановлюється.
В ході проведення досудового розслідування у формі дізнання допитаний в якості свідка ОСОБА_4 стверджує, що 10.09.2020 року отримав від Гербільської Єлизавети прилад для паління фірми "Iqos 3". В подальшому в ході проведення огляду в громадянина ОСОБА_4 виявлено та вилучено прилад для паління фірми "Iqos 3" з ідентифікуючими номерами: НОМЕР_1 , номер TEYSWTKPATW6QS.
14.09.2020 з потерпілим проведено огляд його особистого кабінету IQOS розміщеного на офіційному веб ресурсі. Оглядом встановлено що на особистий кабінет потерпілого зареєстровані прилади з ідентифікуючими номерами: номер T5EJG9W***773Z, номер НОМЕР_3 , що також підтверджує його право власності на вказане майно.
Відповідно до ст.168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Отже, iqos 3.0 ідентифікуючий номер НОМЕР_1 , ідентифікуючий номер TEYSWTKPATW6QS є речовим доказом, а саме предметом вчинення кримінального проступку, що тимчасово вилучений під час огляду 11.09.2020 року, може бути використаний як доказ, у кримінальному проваджені.
11.09.2020 постановою інспектора сектору дізнання ОСОБА_6 у кримінальному провадженні iqos 3.0 ідентифікуючий номер T5EJG9WG5A773Z, ідентифікуючий номер НОМЕР_2 визнано речовим доказом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

За п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Інспектором дізнання доведено, що iqos 3.0 ідентифікуючий номер НОМЕР_1 , ідентифікуючий номер TEYSWTKPATW6QS мають значення для забезпечення кримінального провадження, за існування підстав вважати, що це майно є доказом злочину, предметом кримінально протиправних дій, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Цей речовий доказ підлягає арешту з метою зберігання речового доказу, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для арешту майна шляхом позбавленням права на його відчуження. При цьому слідчий суддя враховує можливість використання його як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З метою мінімізації обмежень у користуванні та володінні майном під час досудового розслідування та судового слідства майно слід передати власнику майна для відповідального зберігання.
Керуючись статтями 98, 167, 170, 171, 173 КПК України, слідчий суддя
ухвалила:
Клопотання прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на iqos 3.0 ідентифікуючий номер НОМЕР_1 , ідентифікуючий номер НОМЕР_2 , що був вилучений під час огляду місця події 11.09.2020 року у ОСОБА_4 , який належить на праві власності потерпілому ОСОБА_5 .
Речовий доказ iqos 3.0 ідентифікуючий номер НОМЕР_1 , ідентифікуючий номер НОМЕР_2 передати на зберігання власнику - потерпілому ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 , НОМЕР_4 ) та заборонити йому відчужувати та розпоряджатися будь-яким чином цим майном.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1