Номер провадження: 11-сс/813/1800/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 49981750 гривень, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000795, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення та короткий виклад обставин встановлених слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 скаргу захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на незаконне затримання ОСОБА_9 залишено без задоволення; клопотання слідчої СВ Приморського ВП в

м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 , - задоволене та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 18.11.2020 включно, з визначенням розміру застави в розмірі 22 750 (двадцяти двох тисяч сімсот п`ятдесяти) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 49 981 750 (сорок дев`ять мільйонів дев`ятсот вісімдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят) гривень, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Хмельницькому Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000795, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018.

Слідчий суддя дійшов висновку про необґрунтованість доводів скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 щодо незаконного затримання підозрюваного ОСОБА_9 на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 27.11.2019, строк дії якої, на думку сторони захисту, закінчився. Обґрунтував своє рішення слідчий суддя тим, що відповідно до положень ч. 6 ст. 193 КПК України, у разі оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, остаточно питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного вирішується після його затримання та доставки до суду, а за таких обставин строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, якого оголошено в міжнародний розшук, триває до його затримання та доставки до суду і не обмежується строком, встановленим ч. 1 ст. 197 КПК України.

Рішення слідчого судді про задоволення клопотання мотивоване тим, що прокурором у судовому засіданні доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191КК України та доведено існування заявлених у клопотанні ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності; знищення, переховування первісних бухгалтерських документів; незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та на осіб, обізнаних про обставини вчинення кримінального правопорушення, але на даний час не встановлених; а також неможливістю застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, враховуючи обставини інкримінованого злочину, суму завданих збитків кримінально-протиправними діями та наявність ризиків, слідчий суддя прийшов до висновку про застосування альтернативного виду запобіжного заходу застави в розмірі, який перевищує межі, встановлені п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Як убачається з оскарженої ухвали та матеріалів провадження в провадженні слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси перебували клопотання слідчої СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_12 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000795, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018, та скарга захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на незаконне затримання ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000795, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018, які в ході судового розгляду ухвалою слідчого судді були об`єднанні в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру справи №522/18628/20, номер провадження
1-кс/522/14091/20.
Відповідно до клопотання слідчого, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області завершено досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000032 від 20.04.2016 направленням обвинувального акту відносно одного зі спільників кримінального правопорушення ОСОБА_13 .
Із вказаного провадження 22.11.2018 року в окреме кримінальне провадження за №0000795 виділені матеріали стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , який майже рік переховується від правоохоронних органів за кордоном.
В ході досудового розслідування, за версією слідства, обвинувачений ОСОБА_9 вчинив 112 епізодів злочинної діяльності, відповідальність за які передбачена ч. 5 ст. 191 КК України: у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. Усього ОСОБА_9 інкриміновано вчинення злочинів, у тому числі за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , якими завдано збитків на суму 124,5 млн. грн.
24.10.2018 прокурором складено та направлено за адресами проживання та реєстрації повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

25.04.2019 змінено повідомлення про підозру ОСОБА_9 , яке 26.04.2019 направлено на адресу його фактичного проживання поштою.
24.10.2020 слідчою СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 затримано підозрюваного ОСОБА_9 на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 27.11.2019, якою за відсутності підозрюваного ОСОБА_9 застосовано до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України і в той же день, на підставі ч. 5 ст. 191 КПК України вручена копія ухвали Одеського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

24.10.2020 року досудове розслідування вказаного кримінального правопорушення відновлено, у зв`язку з встановленням місця знаходження підозрюваного ОСОБА_9
26.10.2020 року процесуальним керівником Одеської обласної прокуратури визначено підслідність у кримінальному провадженні № 0000795 внесеному в ЄРДР 22.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
Не погодившись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 в повному обсязі, задовольнити скаргу захисників ОСОБА_9 та звільнити його з під варти.

Вважає, що ОСОБА_9 був затриманий без належних підстав, у зв`язку з чим його захисником подано скаргу в порядку ст. 206 КПК України, яка розглянута була разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також апелянт вказує на те, що: відсутні докази на підтвердження вручення підозрюваному клопотання про застосування запобіжного заходу; слідчий суддя невірно дійшов до висновку про обґрунтованість підозри, оскільки ОСОБА_9 не набув статусу підозрюваного з огляду на те, що підозра останньому до його затримання 24.10.2020 вручена, у передбачений законом спосіб, не була; - стороною обвинувачення не доведено обґрунтованість підозри доказами; - слідчий суддя невірно оцінив наявність ризиків, встановлених під час розгляду клопотання, зокрема наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки не врахував добровільний приїзд ОСОБА_9 ; - прокурором в судовому засіданні, а слідчим суддею в оскарженому рішенні, не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам кримінального провадження; - слідчий суддя не взяв до уваги наявність у ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків, його характеризуючи дані, а також поведінку останнього, який своїми діями доводить готовність співпрацювати зі стороною обвинувачення та виконувати всі покладенні на нього законом процесуальні обов`язки;- судом визначено завідомо непомірний для ОСОБА_9 та жодним чином не обґрунтований розмір застави. Крім того вважає, що строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні вже закінчено, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки прокурором не надано жодної ухвали про продовження строку досудового розслідування.

Захисники підозрюваного ОСОБА_9 адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_10 також подали апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити з під варти ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі захисники послалися на аналогічні мотиви та підстави для скасування оскарженої ухвали, як і в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_7 , зокрема в обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначають, що: питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід має розглядатись Київським районним судом м. Одеси, а не Приморським районним судом м. Одеси; скарга, яка подана захисниками ОСОБА_9 в порядку ст. 206 КПК України про звільнення останнього з під варти залишилася не розглянутою судом; ухвала Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 не містить відомостей про строк дії ухвали про тримання під вартою; не можливо встановити строк закінчення досудового розслідування; встановленні слідчим суддею ризики під час розгляду клопотання не підтверджуються жодними доказами, долученими до клопотання; долученими до клопотання доказами не підтверджується наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри; прокурором не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам кримінального провадження.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного, та його захисників, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг; дослідивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею

5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

ЄСПЛ підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання дотримався в цілому вищевказаних вимог Закону та Конвенції.

Щодо доводів апеляційних скарг про неналежний розгляд скарги захисників на незаконне затримання ОСОБА_9 .
Як убачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя встановив, що на виконання ухвали Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, а саме з метою його доставки до слідчого судді для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, 24.10.2020 старший слідчий СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 затримала ОСОБА_9 Затриманому були повідомлені підстави затримання та роз`ясненні його процесуальні права, а також затриманому ОСОБА_9 на підставі ч. 5 ст. 191 КПК України вручена копія ухвали Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до вказаної ухвали після затримання і не пізніше 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження необхідно доставити підозрюваного

ОСОБА_9 до слідчого судді для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи скарги захисників підозрюваного про незаконне затримання ОСОБА_9 без будь-якого рішення слідчого судді, суду є такими, що спростовуються матеріалами справи, оскільки ОСОБА_9 був затриманий на підставі саме ухвали Одеського апеляційного суду від 27.11.2019, строк дії якої не закінчився.

Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційних скарг про те, що слідчим суддею не були перевірені належним чином доводи, викладені у скарзі на незаконне затримання підозрюваного і скаргу залишилася не розглянутою, не знайшли свого підтвердження, а тому не підлягають задоволенню.

Щодо доводів про відсутність у кримінальному провадженні даних про належне повідомлення про підозру ОСОБА_16 та щодо не обґрунтованості підозри.
При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Апеляційним судом встановлено, що 24.10.2018 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України. Вказане повідомлення було направлено ОСОБА_9 кур`єрською службою доставки ПНТ № 4429 від 24.10.2018 за місцем проживання останнього у м. Хмельницьку (т. 1 а.с. 86).
25.04.2019 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень ОСОБА_9 , було направлено на адресу його фактичного проживання в м. Хмельницькому поштою, що підтверджується наявна у матеріалах справи експрес накладна № 1346 від 26.04.2019 (т.1 а.с. 89-90).
Крім того, із матеріалів провадження вбачається, що наявність обґрунтованої підозри та дотримання порядку вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 неодноразово перевірялись у даному кримінальному провадженні, зокрема слідчими суддями під час розгляду скарг захисників у даному кримінальному провадженні та Одеським апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги прокурора на ухвалу слідчого судді за наслідками якого, постановлено ухвалу від 27.11.2019.

Так, прокурор надав апеляційному суду копію ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 15.10.2020 постановленої за результатами розгляду скарги адвоката Канікаєва в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на повідомлення про підозру від 25.04.2019 у даному кримінальному провадженні із якої вбачається, що слідчим суддею були ретельно перевірені доводи скарги захисника щодо необґрунтованості підозри, а також обставини вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 . За наслідками розгляду цієї скарги слідчий суддя визнав, що вказане повідомлення про підозру було вручене у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276, 278 КПК України, а доводи про необґрунтованість підозри також не знайшли свого підтвердження доказами, а тому слідчий суддя визнав підозру обґрунтованою і відмовив у задоволенні скарги.
Зі змісту ухвали Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 якою надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_9 вбачається, що також були ретельно перевірені доводи захисника про належне вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , зазначений детальний аналіз розгляду питання внаслідок чого колегія суддів прийшла до висновку про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 вручене у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276, 278 КПК України.
Прокурор також зазначив апеляційному суду, що самі факти оскарження захисниками підозрюваного повідомлень про підозру, а також їх присутність під час розгляду клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 ще у 2019 році свідчить про обізнаність підозрюваного в існуванні такої підозри.
Враховуючи викладене, а також відповідно до положень ч. 1 ст. 278 КПК України, згідно з якими письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, апеляційний суд вважає, що доводи сторони захисту в частині того, що вказане повідомлення про підозру було вручене з порушенням кримінального процесуального законодавства, не знайшли свого підтвердження, відповідно до матеріалів кримінального провадження, та визнає, що вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 здійснювалося у спосіб, передбачений для вручення повідомлень відповідно до вимог Кримінального процесуального Кодексу.

Таким чином, органами досудового розслідування були виконані вимоги ч. 1 ст. 278 КПК України, а тому доводи апеляційних скарг в цій частині спростовуються наявними матеріалами справи.

Доводи апеляційних скарг про не обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, спростовуються долученими до клопотання слідчого доказами, зокрема: показаннями свідків, потерпілих, підозрюваного ОСОБА_14 , висновками судово-будівельної експертизи, з якої вбачається, що будівництво другої секції не розпочато (будинок відсутній) та судово-економічної експертизи, з якої вбачається, що членам кооперативу завдано прямі збитки у сумі 124 млн. 500 тис. грн., договором № 2016/КИБ/085-044 «Про дистанційне обслуговування» від 25.03.2019 та повідомлення до нього.
Крім того, вказане питання неодноразово досліджувалося слідчими суддями та Одеським апеляційним судом, у зазначених вище судових рішеннях які визнали, що підозра є обґрунтованою.
Відповідно до вимог ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Наразі нормами чинного кримінального процесуального законодавства не закріплено чіткого поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КПК України, при вирішенні питання щодо її обґрунтованості/необґрунтованості.
Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1

ст. 94 КПК України.

Щодо доводів апеляційних скарг про відсутність доказів на доведеність підозри ОСОБА_9 у вчиненні ним інкримінованих йому злочинів, то апеляційний суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки апеляційний суд позбавлений можливості надавати оцінку відповідним доводам на даній стадії кримінального провадження.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому

ОСОБА_9 оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про застосування запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому не підлягають задоволенню.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя перевірив матеріали справи, зважив доводи сторони захисту та належним чином встановив наявність на даному етапі досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів судового провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Щодо доводів сторони захисту про те, що у даному кримінальному провадженні закінчився строк досудового розслідування, то вони є безпідставними, оскільки прокурор надав суду заперечення, у яких чітко і послідовно викладено перебіг досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення із матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження, не включається у строки, передбачені цією статтею у строк досудового розслідування.

Апеляційним судом встановлено, що 24.10.2018 ОСОБА_9 повідомлено по підозру, 22.11.2018 досудове розслідування зупинене; 25.04.2019 досудове розслідування відновлено та 25.04.2019 знову зупинене; 26.09.2019 досудове розслідування відновлено і в той же день зупинене; 18.10.2019 досудове розслідування відновлене, а 19.10.2019 - зупинене; 08.11.2019 досудове розслідування відновлено і у той же день знову зупинене; 24.20.2020 досудове розслідування відновлене у зв`язку із встановленням місця знаходження підозрюваного.

За наведених обставин строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні спливає 18.11.2020, а тому доводи апеляційних скарг в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Також прокурор зазначив, що оскільки строк досудового розслідування не закінчився, відповідно не було потреби раніше звертатися за його продовженням і відповідно на час розгляду клопотання слідчим суддею строк досудового розслідування не продовжувався, а тому доводи апеляційних скарг про те, що у матеріалах відсутні постанови про продовження строку досудового розслідування безпідставні.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому

ОСОБА_9 оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про застосування запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Щодо доводів апеляційних скарг про порушення правил підсудності.
Апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Так, 26.10.2020 постановою процесуального керівника прокурора відділу Одеської обласної прокуратури визначено підслідність у кримінальному провадженні №0000795, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5
ст. 191 КК України за Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області. Порушень вимог чинного КПК України при зміні підслідності апеляційним судом не встановлено, доказів щодо цього стороною захисту не представлено.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Наведені вимоги процесуального закону органом досудового розслідування були дотримані, оскільки клопотання було подано саме до Приморського районного суду м. Одеси в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган слідства.
Щодо доводів апеляційних скарг про недоведеність наявності заявлених слідчим ризиків та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного та непомірного розміру застави.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також ризиків, заявлених у клопотанні.

Наразі ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за яке законом передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З клопотання та матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний є громадянином України, зареєстрований в м. Хмельницькому, будучи належним чином повідомленим про підозру, виїхав за межі України та перестав реагувати на виклики органа досудового розслідування, що може свідчити про його намір переховуватися від слідства та суду, в зв`язку з чим його було оголошено у міжнародний розшук. Досить тривалий час обвинувачений не вживав заходів щодо повідомлення органу досудового розслідування про своє місце перебування, незважаючи на те, що був обізнаний про його розшук та існування підозри. За таких обставин ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду наразі існує.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки і це унеможливить переховування його від слідства та суду, апеляційний суд враховує пояснення ОСОБА_9 у судовому засіданні апеляційного суду, із яких убачається, що він тривалий час разом із сім`єю не проживає, за кордоном тривалий час перебував один, що свідчить про те, що незважаючи на наявні соціальні зв`язки у підозрюваного існує ризик того, що підозрюваний, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому особливо тяжкий злочин.

Прокурор у судовому засіданні пояснив апеляційному суду, що до теперішнього часу органом досудового розслідування не встановлено місце знаходження первісних бухгалтерських документів, а саме: проекту будівництва, кошторисної документації з будівництва, первинної бухгалтерської документації. Свідки у даному кримінальному провадженні показали, що усі проектні, первинні бухгалтерські документи вивезені з об`єкту будівництва та бухгалтерії ОК «Набережний квартал Жаботинського» і переховуються з осені 2016 року до цього часу. Вказані дії відбувалися за безпосереднього керівництва ОСОБА_9 .. Зазначені обставини свідчать про існування ризику знищення, спотворення та приховування документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Крім того, прокурор у судовому засіданні повідомив апеляційного суду, що на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які причетні до вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, не допитані всі свідки у справі, а тому існує ризик незаконного впливу на свідків та інших осіб, які були причетні до вчинення вказаного злочину.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні на даній стадії досудового розслідування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів визнає необґрунтованими.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним злочину дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд звертає увагу, що доцільність необхідності подальшого утримання підозрюваного під вартою буде перевірена через нетривалий час в порядку ст. 199 КПК України, в тому числі і з урахуванням результатів досудового розслідування, під час якого також будуть перевірені доводи сторони захисту щодо можливості запобігання існуючим ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою. Стороною захисту апеляційному суду не надано будь-яких документів, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою за станом здоров`я.

Апеляційний суд погоджується із доводами слідчого судді про те, що враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, кількість потерпілих та суму завданих збитків, кількість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_9 епізодів злочинної діяльності та його роль у даному кримінальному провадженні, обставини переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оголошення його у міжнародний розшук, наявність ризиків, встановлених в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе в повній мірі запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчим суддею призначено розмір застави, що перевищує встановлені межі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Разом з цим, визначаючи розмір застави, слідчий суддя припустився помилки, яка слугує безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали.

Так, згідно з положеннями ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається у певній кількості прожиткових мінімумах для працездатних осіб у залежності від тяжкості вчиненого злочину.

Відповідності до Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102 грн.

За таких обставин, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, повинен виходити саме з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.

Визначаючи розмір застави, слідчим суддею вказана норма Закону не була врахована, внаслідок чого невірно вирахувано розмір застави.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, кількість потерпілих від злочину, розмір завданих збитків, кількість інкримінованих підозрюваному ОСОБА_9 епізодів злочинної діяльності та його роль у даному кримінальному провадженні, обставини переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оголошення його у міжнародний розшук, наявність ризиків, встановлених в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого, апеляційний суд вважає, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі, визначеному в межах, передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе в повній мірі запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

У зв`язку з наведеним, апеляційний суд вважає необхідним визначити розмір застави, що перевищує встановлені межі п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 20000 (двадцять тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040000 (сорок два мільйони сорок тисяч) гривень.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на незаконне затримання ОСОБА_9 ґрунтується на вимогах чинного кримінального процесуального законодавства і підтверджений матеріалами провадження.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги захисників підозрюваного задовольнити частково, оскаржену ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою залишити без задоволення скаргу захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на незаконне затримання підозрюваного та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з визначенням застави як альтернативного запобіжного заходу в розмірі 20000 (двадцять тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 та адвокатів ОСОБА_8 і ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.10.2020 про залишення без задоволення скарги захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на незаконне затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 49 981 750,00 гривень, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000795, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_8 на незаконне затримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

Клопотання слідчої СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури

ОСОБА_12 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000795, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.11.2018, з визначенням розміру застави, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі

20000 (двадцять тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 42040000 (сорок два мільйони сорок тисяч) гривень.

Підозрюваний, або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок: Банківські реквізити; Депозитний рахунок для зарахування заставних сум

Отримувач: Одеський апеляційний суд,

Рахунок отримувача UA1086720; Банк отримувача: ДКСУ

м. Київ, код банку 820172. Призначення платежу: згідно ухвали суду від 09.11.2020, заставна сума за ОСОБА_9 становить 42 040 000 (сорок два мільйони сорок тисяч) гривень, судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , справа

№ 522/18628/20).

Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_9 підлягає негайному звільненню з під варти.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_9 наступні обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим, слідчим суддею, судом;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_9 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та покладених на підозрюваного обов`язків у разі внесення застави, закінчується 18.11.2020, тобто в межах строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4