Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/790/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.01.2021 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника за призначенням адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 11.02.2020р. до ЄРДР за №0000112 по обвинуваченню-

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, без освіти, не одруженого, не працюючого, раніше судимого Вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 05.12.2017 року за ч.2ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, строк відбуття якого розпочався 05.12.2017 року та якого 20.11.2019 року, на підставі ст.81 КК України, умовно-достроково звільнено на 15 днів від відбування покарання,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , якого 05.12.2017 засуджено Вироком Берегівського районного суду, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком 2 роки строк відбуття якого розпочався 05.12.2017 року, та якого 20.11.2019 року на підставі ст. 81 КК України, умовно достроково звільнено на 15 днів від відбування покарання, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 10 лютого 2020 року, ОСОБА_4 перебуваючи в м. Виноградів направився до Торгового центру «РАТО», що розташований за адресою м. Виноградів, вул. Т. Шевченка, 4, близько 12 години 50 хвилин, шляхом вільного доступу, через незачинені двері пройшов до середини вказаного торгового центру, де піднявшись на другий поверх пройшов до приміщення ФОП ОСОБА_6 , де впевнившись у відсутності сторонніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно- небезпечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань підійшов до дерев`яного столу, звідки з сумки-косметички, яка знаходилась у верхній шухляді вказаного столу, викрав грошові кошти в сумі 1900 гривень, завдавши при цьому потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину та надав показання про те, що дійсно за обставин, які вказані у обвинувальному акті вчинив крадіжку грошових коштів у розмірі 1900 грн. Вчинив злочин у зв`язку з важким матеріальним становищем. Дуже жалкує що так сталося.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах кримінального провадження міститься письмова заява про те, що вона претензій до обвинуваченого немає.

Заслухавши думку учасників судового провадження, з огляду на те, що за відсутності потерпілої можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, було вирішено провести судовий розгляд без потерпілої.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом обвинуваченому було роз`яснено, що в цьому випадку він позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Суд встановив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінальних проваджень, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, суд врахував дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (а.п. 64-65,67-69), на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога та лікаря-фтизіатра не перебуває (а.п.61), за місцем проживання характеризується негативно (а.п.63).

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинений умисно, з корисливих мотивів, та особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 вчинив злочин 10.02.2020 року, тобто після того як його 20.11.2019 року року, на підставі ст.81 КК України, було умовно-достроково звільнено на 15 днів від відбування покарання, призначеного йому Вироком Берегівського районного суду від 05.12.2017 року за ч.2 ст.185 КК України.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_7 всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України,

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 94, 370, 371, 373-376 , суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Початок строку відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази-грошові кошти в сумі 400 грн.(а.п.20)-повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Судові витрати по справі відсутні.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Виноградівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

ГоловуючийОСОБА_1