Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/254/20
Номер провадження: 1-кп/511/89/20
21.07.2020 року Роздільнянський районий суд Одеської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області клопотання прокурора Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0001018 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.11.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.05.2020 року запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України продовжено на строк 60 (шістдесят) днів до 25 липня 2020 року включно.

В судовому засідання прокурор Роздільнянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Вищевказане клопотання мотивоване тим, що ризик, передбачений ч.1 ст. 177 КПК України не відпав та не зменшився.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав надане суду клопотання, просив суд його задовольнити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 надав на адресу суду клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 . Зазначене клопотання мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 утримується під вартою безперервно більше 8 місяців, кримінальне правопорушення є ненавмисним, на даний час допитаний свідок та потерпілі. Додатково захисник ОСОБА_6 зазначив, що зміна запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 жодним чином не вплине на розгляд судом вказаного кримінального провадження, не порушить прав та законних інтересів потерпілих, оскільки знаходячись на волі ОСОБА_4 поновить свою суспільно корисну діяльність, буде мати можливість працювати. Також, захисник ОСОБА_6 звернув увагу суду на загальний відомий прецедент, створений прокурорами Офісу Генерального прокурора України, а саме на те, що під час кримінального провадження №0000753 від 28.05.2019 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 426-1 КК України, яке також відноситься до категорії тяжких, але є навмисним, прокурорами Офісу Генерального прокурора України, за згодою Генерального прокурора України було прийнято рішення про зміну запобіжного заходу, замість тримання під вартою на особисте зобов`язання з підставі того, що підозрювана особа публічно зобов`язалась виконувати всі процесуальні обов`язки. У зв`язку з вищевикладеним захисник ОСОБА_6 прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_4 неодноразово, публічно у відкритому судовому засіданні зазначав, що у випадку заміни йому запобіжного заходу він буде сумлінно виконувати своїх процесуальні обов`язки, підстав продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у суду не має.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, просила суд змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід на інший більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисників, просив суд змінити запобіжний захід на інший більш м`який.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили суд задовольнити клопотання прокурора та заперечували проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 .

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватись обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

Вбачається, що застосування запобіжних заходів вже можливо при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, звертаючи увагу на те, що санкція статті передбачає покарання від трьох до восьми років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців відповідно до матеріалів справи встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розлучений, колишня дружина, повнолітній син та батьки проживають окремо, розмір шкоди, заявленої потерпілими до відшкодування обвинуваченим ОСОБА_4 складає разом 678945,43 грн.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає за межами Одеської області, а саме в м. Вінниця, що свідчить про можливу проблематичність явки в судове засідання обвинуваченого, місце фактичного проживання якого знаходиться у іншому місці та на досить значній відстані від місцезнаходження суду.

Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового обмеження у користуванні спеціальним правом - правом керування транспортним засобом до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, а кримінальне правопорушення за ч.2 ст.286 КК України полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілому, санкція у якому передбачає позбавлення права керування транспортним засобом строком до трьох років, а подальше керування ОСОБА_4 транспортним засобом може призвести до порушень останнім правил дорожнього та потягти за собою негативні наслідки.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального злочину не визнає, не сприяє суду у встановленні істини, оскільки відмовляється давати показання до дослідження судом всіх доказів по справі, що позбавляє суд перевірити його версію подій та приводить до затягування розгляду справи.

Слід зазначити, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи за твердженням захисту матеріально забезпеченою особою, не погоджується на відшкодування шкоди, спричиненої ним, як володільцем джерела підвищеної небезпеки та після ДТП не надав потерпілим, які були пасажирами іншого автомобіля, зокрема потерпілій ОСОБА_10 , яка перебувала довгий час в реанімації в критичному для життя стані та п`ятирічній дитині, яка також отримала тілесні ушкодження, але потерпілою не визнана, перебувала в лікарні та яка втратила у вказаній ДТП матір, жодної допомоги.

Замість цього, як вказав потерпілий ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_4 після ДТП відчужив частину зареєстрованого на нього на праві власності нерухомого майна, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2020 року (справа №127/30901/19)

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, у вчиненні злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, що спричинив загибель однієї особи та тілесні ушкодження для трьох осіб, вчиненого з обтяжуючою обставиною, а саме в стані алкогольного сп`яніння, відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, з огляду на вірогідність перешкоджанню кримінальному провадженню, спростовує доводи захисників про відсутність ризиків та можливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Всі ці обставини, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та його поведінка після ДТП та під час судового розгляду свідчать про те, що існує вказаний прокурором ризик втечі, з метою уникнення відповідальності та не дає суду підстав застосувати інший більш м`який запобіжний захід.

Також слід зазначити, що ризик втечі є триваючим та з моменту постановлення судом попередньої ухвали жодним чином не зменшився та не відпав.

Продовжуючи обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

На думку суду в цьому конкретному випадку суспільний інтерес, який полягає у дотриманні розумних строків розгляду кримінального провадження, переважає над правом обвинуваченого на особисту свободу.

Що стосується клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд зазначає, що вказане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від правосуддя, суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 та зазначає, що вказаний ризик залишається досить актуальним вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість ймовірного покарання за ч. 2 ст.286 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 3 до 8 років позбавлення волі.
Стосовно доводів захисника ОСОБА_6 щодо прецедента, створеного прокурорами Офісу Генерального прокурора України по кримінальному провадженню №0000753 від 28.05.2019 року, суд зазначає, що запобіжний захід підозрюваному по вищевказаному кримінальному провадженню обирався для забезпечення поведінки підозрюваного під час досудового розслідування та лише на період проведення досудового розслідування. Підозрюваним по вказаному кримінальному провадженню є народним депутатом України, політиком, виконує свої професійні обов`язки.
В даному випадку, слід звернути уваги на те, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі людини, а також заподіяння тілесних ушкоджень особам, життя та здоров`я яких визнаються найвищою соціальною цінністю. Крім того, по вказаному кримінальному провадженню, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення грубо нехтуючи Правилами дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що призвело до загибелі людини та поставило під загрозу життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху.
Приймаючи до уваги значний суспільний резонанс даної справи, враховуючи наявність ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі недостатнє для запобігання ризику, передбаченому п.1 ч.1 ст.177 КПК України, тому суд продовжує обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18.09. 2020 року.

Суд, враховуючи вищенаведене, а також що докази сторони захисту ще не досліджувались, обвинувачений показань суду не надавав, кримінальне правопорушення спричинило загибель людини, на даній стадії розгляду кримінального провадження не визначає обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави.

На момент розгляду даної справи термін тримання ОСОБА_4 під вартою не закінчився, однак він сплине до наступного судового засідання. Оскільки питання щодо подовження строків тримання обвинуваченого під вартою вирішується в судовому засіданні за участю всього складу суду, суд вважає за необхідне вирішити це питання в даному судовому засіданні.

На підставі викладеного і керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.
Продовжити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, у виді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України на строк 60 (шістдесят) днів до 18 вересня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити в повному обсязі.
Копію ухвали направити Державній установі "Одеський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України - для виконання, прокурору Роздільнянської місцевої прокуратури - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду у встановлений законом строк.

Головуючий суддя: ОСОБА_1