№ 1-кп/337/101/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в режимі відео конференції кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України,

встановив:
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою посилаючись на наявність ризиків передбачених п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 , та представник потерпілої ОСОБА_5 , підтримали клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти розгляду клопотання прокурора в режимі відео конференції. Також відмовився розглядати у судовому засіданні клопотання його захисника адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_8 підтримав позицію підзахисного.

Відповідно до положень ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі у тому числі: неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин; необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження; наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.

Відповідно до довідки ДУ «Софіївська виправна колонія №55», з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» 31.07.2020 року до дільниці слідчого ізолятору ДУ «Софіївська туберкульозна лікарня №55» для проходження курсу лікування прибув ОСОБА_6 .

Ухвалою від 22.09.2020 року, ухвалено судове засідання, яке призначено на 25.09.2020 року, провести в режимі відеоконференції за участю ОСОБА_6 , враховуючи наявність раніше наданої заяви ОСОБА_6 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції.

До постановлення ухвали від 22.09.2020 року, про проведення судового засідання в режимі відео конференції, та на даний час, до суду, від обвинуваченого ОСОБА_6 , будь яких заперечень проти дистанційного судового провадження, не надходило.
Ухвалою суду від 29.07.2020 року, продовжено застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор по 27.09.2020 року включно.
Відповідно до положень ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вислухавши пояснення учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декілька тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, не був працевлаштованим, не одружений, неодноразово був засуджений за корисливі злочини, щодає достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, з метою ухилення від покарання може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення,.

Посилання прокурора на ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілого або свідка, прокурором не доведено.

Також вирішуючи питання щодо продовження дії запобіжного заходу, суд виходить із того, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, позбавляє обвинуваченого можливості перешкодити інтересам правосуддя, і приходить до висновку, що інші заходи в достатній мірі не забезпечать виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та такий запобіжний захід є найбільш дієвим та доцільним заходом забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Обставин, які є перешкодою для продовження застосованого до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, суду не надано.

Керуючись ст. 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд , -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою у Державній установі Запорізький слідчий ізолятор по 24 листопада 2020 року включно.
Копію ухвали направити Державній установі Запорізькій слідчий ізолятор - для виконання, прокурору та ОСОБА_6 - для відома.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семі днів з дня її оголошення.

Суддя: