У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділення Ужгородського районного відділення Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Ужгородським РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001253 від 11.12.2020 за ч. 1 ст. 369 КК України.
Як випливає з поданого клопотання, в ході досудового розслідування встановлено, що 11.12.2020 о 14:31 год. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 11.12.2020 о 14:30 год. за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, громадянин Угорщини ОСОБА_5 умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, надав неправомірну вигоду працівнику прикордонного наряду у розмірі 100 гривень за оформлення на в`їзд в Україну без фактичного перетину кордону.
11.12.2020 під час огляду місця події, який проводився за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, на КПП «Тиса», було виявлено та вилучено: одну купюру номіналом 100 гривень, серії УФ2026224, яку упаковано до спец. пакету Нац. Поліції № INZ1043707. Постановою слідчого від 11.12.2020 вказану купюру було визнано речовим доказом по кримінальному провадженню.
Клопотання мотивоване тим, що вилучені в ході проведеного огляду місця події грошові кошти є предметом злочинної діяльності, були отримані у ході такої та зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них. Крім того, мають значення речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, просить задовольнити подане клопотання та з метою збереження речових доказів накласти арешт на речі, вилучені у ході огляду місця події за участі громадянина Угорщини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2020 за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, с. Соломоново, на КПП «Тиса», а саме: одну купюру номіналом 100 гривень, серії УФ2026224, яку упаковано до спец. пакету Нац. Поліції № INZ1043707.
У судове засідання слідчий не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду повідомлявся належним чином.
На підставі ч. 1 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснювалася.
Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів та запобіганню, зокрема, можливості приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження майна, про яке йдеться в клопотанні, яке має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, які на даній стадії досудового розслідування визнаються доцільними, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання задовольнити

Накласти арешт на вилучене, в ході проведеного огляду місця події 11 грудня 2020 року майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001253 від 11.12.2020 за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме на:
-одну купюру номіналом 100 гривень серії УФ2026224, яку упаковано до спец. пакету Нац. Поліції № INZ1043707.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1