ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/64/21
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" січня 2021 р. Слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про зняття автомобіля з розшуку у кримінальному провадженні № 0009335, -
В С Т А Н О В И В:
До Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_2 про зняття автомобіля з розшуку у кримінальному провадженні № 0009335, яка на думку заявника, відобразилась у не винесенні постанови про зняття автомобіля HONDA PILOT, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва, що належить ОСОБА_2 з розшуку.
Вивчивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя вважає необхідним відмовити заявнику у відкритті провадження, з наступних підстав.

Главою 26, параграфом 1, статтями 303-308 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: як:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України ).

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування згідно ч. 1 ст. 303 КПК є вичерпним.

Так, відповідно до вимог ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він повинен вчинити у визначений цим Кодексом строк. Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій (крім внесення відомостей до ЄРДР та повернення тимчасово вилученого майна), є третім, комплексним видом бездіяльності, оскарження якої допускається відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК. Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки:
1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;
2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;
3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. При цьому варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням.
Водночас згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні,
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 55 Конституції України, гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

З матеріалів скарги вбачається, що заявник 03.12.2020 звернувся з клопотанням від 03.12.2020 до Дарницького управління поліції ГУНП у м. Києві з клопотанням про зняття автомобілю HONDA PILOT, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва, що належить ОСОБА_2 з розшуку.
Листом від 15.12.2020 Дарницьке управління поліції ГУНП у м. Києві відмовило в задоволенні вищезазначеного клопотання.
У вказаному листі Дарницьке управління поліції ГУНП у м. Києві зазначило, що автомобіль марки HONDA PILOT з д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузову НОМЕР_4 визнано речовим доказом та знаходиться під арештом, але автомобіль HONDA PILOT, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 не є речовим доказом та не знаходиться під арештом.
Заявник вказує на те, що Дарницьке управління поліції ГУНП у м. Києві не зрозуміло суть клопотання щодо зняття з розшуку автомобіля HONDA PILOT, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , тому не розглянуло його по суті.
У зв`язку із чим просив зобов`язати Дарницьке управління поліції ГУНП у м. Києві винести постанову про зняття автомобіля HONDA PILOT, д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2008 року виробництва, що належить ОСОБА_2 з розшуку.
Тобто, ОСОБА_2 у вимогах скарги фактично, просить слідчого суддю зобов`язати слідчого задовольнити клопотання та винести постанову про зняття автомобіля з розшуку.

Але такі рішення, дії та бездіяльність до переліку визначеного ч. 1 ст. 303 КПК України не віднесені.

Аналіз вищенаведених положень кримінального процесуального закону дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч.1 ст. 303 КПК України.
Також, згідно ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, аніж ті, перелік яких наведено у ч. 1 ст. 303 КПК України, серед них також немає рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про зняття транспортного засобу з розшуку, тобто підлягає розгляду слідчим суддею під час досудового розслідування

Частиною 1 статті 36, частиною 5 статті 40 КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.
Тобто, слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати орган досудового розслідування вчиняти ті чи інші дії, які заявник зазначив в прохальній частині клопотання, оскільки прийняття процесуальних рішень віднесене до виключної компетенції слідчого, прокурора.

Відтак вимоги клопотання з приводу зобов`язання слідчого, винести постанову про зняття автомобіля з розшуку не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею, оскільки таке оскарження не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, що регламентовано положеннями Глави 26 цього Кодексу, оскільки, згідно ст. 40 КПК України, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, і саме до повноважень останнього входить вирішення клопотань, які йому подаються, під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.
Таким чином, зі змісту клопотання не убачається, що наведена бездіяльність відноситься до таких, що визначені ст. 303 КПК України та яка підлягає оскарженню під час досудового розслідування, вказана у клопотанні бездіяльність не входить до вичерпного переліку рішень та бездіяльності слідчого, які підлягають оскарженню у відповідності до ст. 303 КПК України, існують підстави, передбачені ч. 4 ст. 304 КПК України, для відмови у відкритті провадження.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя вважає необхідним відмовити у відкритті провадження за скаргою.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
У відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_2 про зняття автомобіля з розшуку у кримінальному провадженні № 0009335 відмовити.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала скаргу.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: