У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року, якою задоволено подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про приведення вироку у відповідність до вимог законодавства відносно засудженого ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.
Апелянт просить ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року відносно ОСОБА_6 скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про застосування до ОСОБА_6 вимог Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VІІІ та пом`якшення засудженому невідбутої частини покарання, призначеного вироком суду.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року задоволено подання Вітовського районного відділу філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області.
Приведено вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (надалі - Закон № 2617-VІІІ), пом`якшено засудженому ОСОБА_6 , невідбуте покарання, призначене даним вироком.
Постановлено вважати ОСОБА_6 , засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців, поклавши на нього у відповідності до ст. 76 КК України обов`язки на період цього строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Узагальнені доводи апеляційної скарги прокурора.
Вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року засудженого ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік 6 місяців, що позбавляє можливості застосувати відносно засудженого норми п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Посилаючись на наказ Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5, яким затверджено «Порядок здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі», зазначає, що вирок відносно ОСОБА_6 не виконувався районним відділом пробації, а з засудженим проводились виключно наглядові та соціально-виховні заходи, що унеможливлює приведення вироку суду від 26 лютого 2019 року у відповідність до Закону№2617- VІІІ.
Вказує, що в порушення положень ч. 1 ст. 372 КПК України судом першої інстанції не надано належну оцінку доводам прокурора в частині неможливості застосування до ОСОБА_6 вимог Закону №2617- VІІІ, проігноровано та не зазначено мотиви неврахування доводів прокурора щодо відсутності у органу пробації законних повноважень на звернення до суду з вказаним поданням, а також щодо неможливості ухвалення судом рішення про приведення у відповідність покарань за поданням неупередженого органу.
На думку апелянта, клопотання органу пробації за своїм змістом та формою не відповідає вимогам п. 13 ч. 1 ст. 537, ч. 1 ст. 539 КПК України, а саме не містить жодного посилання на норми чинного законодавства, які регулюють повноваження органу пробації щодо звернення до суду з поданням про приведення вироку суду у відповідність до Закону №2617- VІІІ.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали, відносно ОСОБА_8 , пом`якшив останньому покарання з 2 років позбавлення волі на 2 роки обмеження волі, тобто виходячи з співвідношення один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі, але не дотримався вимог ст. 72 КК України.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.
27 липня 2020 року Вітовський районний відділ філії Державної установи Центр пробації в Миколаївській області (далі орган пробації) звернувся до суду із поданням, в якому вказав, що на виконанні у органу пробації знаходиться вирок Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 2-х років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання згідно положень ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на один рік та шість місяців.
Обґрунтовуючи подання зазначив, що 01 липня 2020 року набрав чинності - Закон № 2617-VІІІ, відповідно до якого кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України віднесено до кримінальних проступків, за вчинення якого вже не передбачено покарання у виді позбавлення волі, а найсуворішим покаранням визначено обмеження волі на строк до 5 років, за такого призначене покарання ОСОБА_6 підлягає пом`якшенню.
Задовольняючи подання, суд першої інстанції зазначив, що відносно засудженого ОСОБА_6 підлягають застосуванню положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а тому, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 74 КК України, призначене засудженому покарання у виді позбавлення волі підлягає пом`якшенню до покарання у виді обмеження волі.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положенням ст. 58 Конституції України, передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії у часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього кодексу, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України (усунення карності діяння, за яке особа засуджена; призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового закону знижується до максимальної межі покарання, встановленою санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.
Як слідує із вироку Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 лютого 2019 року, ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 2-х років позбавлення волі і на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік та 6 (шість) місяців, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч. 1 ст. 185 КК України, з якої виключили такий вид покарання, як позбавлення волі. Тобто, кримінальна караність діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, не скасована, проте пом`якшено покарання за вказане діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.
Частиною 3 ст. 5 КК України, передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання визначений в ст. 74 КК України. Так, призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, який задовольняючи подання, обґрунтовано дійшов висновку щодо застосування відносно засудженого ОСОБА_6 положення ст. 5 КК України про зворотну дію в часі закону, який пом`якшує кримінальну відповідальність, а також положення ч. 3 ст. 74 КК України.

Також апеляційний суд погоджується із призначеним покаранням засудженому ОСОБА_6 , суд першої інстанції посилаючись на положення ч. 1 ст. 72 КК України, вказав що одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, але призначення покарання більшого ніж 2 роки обмеження волі погіршить становище особи, що порушуватиме принцип дії кримінального закону у часі, закріпленому у статтях 4, 5 КК України.

Доводи прокурора, в частині неможливості застосування до ОСОБА_6 вимог Закону №2617- VІІІ, не заслуговують на увагу, оскільки спростовані вказаними нормами закону.
Окрім того, апелянт не навів жодної достатньої переконливої підстави для скасування ухвали суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, правових підстав для її скасування в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Вітовського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 30 липня 2020 року, якою задоволено подання Вітовського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області про приведення відносно засудженого ОСОБА_6 вироку у відповідність до вимог Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: