Справа №463/3555/20
Провадження №1-кс/463/2069/20
У Х В А Л А

27 жовтня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
в м. Львові,
у відкритому судовому засіданні,
розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :
до суду надійшла скарга на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 06 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000664 від 23 червня 2019 року.
В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що слідчим 06.04.2020 було винесено незаконну, необґрунтовану та передчасну постанову про закриття кримінального провадження, яка не відповідає дійсним обставинам справи. Зокрема звертає увагу суду на те, що ним було подано ряд клопотань, які слідчим не були вирішені, так не допитано свідків та очевидців події, не оглянуто місце події. Вважає, що слідчим допущено бездіяльність яка призвела до закриття провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування. Отже, враховуючи наведене, зміст постанови, яка прийнята без достатніх підстав та не є мотивована, просить таку скасувати.
Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, клопотання про відкладення не подавав.
А тому слідчий суддя вважає за можливим здійснювати розгляд скарги без участі скаржника, враховуючи те, що судом було неодноразово забезпечено ОСОБА_3 можливість взяти участь у розгляді скарги за його зверненням.
Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування врегульовано статтею 306 КПК. Зокрема, частиною першою вказаної статті передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26 КПК.
Частиною другою статті 306 КПК визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
За приписами частини третьої статті 306 КПК розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні визначений статтею 135 КПК, частиною першою якої передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Частина 2 ст. 336 КПК України передбачає, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує.
Згідно вимог ч. 9 вказаної статті дистанційне судове провадження згідно з правилами цієї статті може здійснюватися в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій під час здійснення судового провадження з будь-яких питань, розгляд яких віднесено до компетенції суду.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 скеровувалася ухвала про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, однак такий не з`явився в суд, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду не скерував.
Відповідно до імперативних вимог частини третьої статті 306 КПК участь у судовому засіданні скаржника чи його захисника, представника (принаймні однієї із зазначених осіб) є обов`язковою. Водночас згідно із частиною другою цієї ж статті слідчий суддя зобов`язаний розглянути скаргу не пізніше сімдесяти двох годин з моменту її надходження.
У разі ж неявки до суду скаржника, належним чином сповіщеного про розгляд скарги, слідчий суддя не наділений повноваженнями забезпечити прибуття цієї особи проти її волі.
Таким чином, закон не встановлює жодних заходів процесуального примусу для забезпечення участі в судовому засіданні особи, котра оскаржує рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора. Не передбачає закон і можливості розгляду судом скарги за відсутності скаржника, належним чином повідомленого про такий розгляд (якщо в судовому засіданні не бере участі його захисник чи представник).
У частині другій статті 307 КПК визначено вичерпний перелік рішень, які слідчий суддя може прийняти за результатами розгляду відповідної скарги: скасувати рішення слідчого чи прокурора; зобов`язати припинити дію чи вчинити певну дію; відмовити в задоволенні скарги.
Однак постановлення будь-якої з наведених ухвал за відсутності і скаржника, і його захисника чи представника не відповідатиме приписам частини третьої статті 306 КПК.
Прийняття ж у такому випадку іншого рішення, крім зазначених у частині першій статті 307 КПК, не пов`язаного з розв`язанням порушених у скарзі питань по суті (зокрема, про залишення скарги без розгляду) суперечитиме закріпленій у пункті 2 частини першої статті 7, статті 9 КПК засаді законності, оскільки відповідного способу вирішення скарги законом не передбачено. Тоді як згідно з частиною другою статті 19 Конституції України суд, як і інші органи державної влади та їх посадові особи, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Таким чином, враховуючи повторну неявку скаржника в судове засідання в режимі відеоконференції з невідомих причин та беручи до уваги наведені вище норми законодавства, слідчий суддя вважає, можливим здійснити розгляд скарги у відсутності скаржника.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, скерував матеріали кримінального провадження, а тому в порядку ч.3 ст.306 КПК України суд розглядає дану скаргу без його участі.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000664, приходжу до наступного висновку.

Згідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Проте, кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 проведено неповно, а прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження є незаконним.
Під час судового розгляду встановлено, що 26 березня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000664 внесено відомості, у зв`язку з вчиненням щодо скаржника кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162КК України.
Як вбачається з оскаржуваної постанови, 06 квітня 2020 року слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 прийшов до висновку про необхідність закриття вказаного кримінального провадження відповідно до ч.1 ст.284 КПК України та на підставі ст.219 КПК України, а саме у зв`язку з закінченням строків досудового розслідування. При цьому у мотивах постанови слідчий зазначає, що строк досудового розслідування, щодо даного кримінального провадження закінчився 23.06.2020 року.
Отже,на час винесення постанови є очевидним, що строк слідства не закінчився.
Окрім того, у постанові не наведено мотивів чому за результатами ряду слідчих і процесуальних дій доводи про скоєння злочину передбаченого ч.2 ст.162 КК України не знайшли свого підтвердження. При цьому у матеріалах справи є показання в якості свідка прокурора Прокуратури Івано-франківської області ОСОБА_5 ,(а.с.183), який зазначив, що дійсно мало місце проникнення на територію промислової зони за адресою АДРЕСА_1 , але хто приймав таке рішення він не пригадує, як і чи звертався слідчий чи прокурор до слідчого судді із клопотанням про узаконення такого проникнення. В інший спосіб ці обставин не перевірені, не встановлено ким прийнято рішення про проникнення на територію промислової зони за адресою м. Городенка, вул.. Будівельна, 4 та чи узаконювалося воно у спосіб передбачений КПК. Однак ці обставини мають істотне значення для встановлення обставин скоєння кримінального правопорушення за зверненням скаржника за ч.2 ст.162 КК України.
З урахуванням встановлених під час досудового розслідування обставин, обсягу проведених слідчих дій, слідчий суддя вважає, що досудове розслідування проведено неповно, а постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, всупереч вимог ст.94 КПК України не містить оцінки всіх зібраних доказів у їх сукупності та взаємозв`язку, не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КПК України.
Враховуючи наведене, постанова про закриття вищезазначеного кримінального провадження не відповідає вимогам ч.2 ст.9 КПК Українищодо обов`язку слідчого та прокурора всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують особу та надати їм належну правову оцінку, а також забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Керуючись вимогами статтей 9, 284, 303, 306, 307, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -
у х в а л и в :
скаргу задоволити.
Скасувати постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 06 квітня 2020 року про закриття кримінального провадження №0000664 від 23 червня 2019 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1