КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 356/576/20 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/6165/2020 Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 02 листопада 2020 року, щодо
ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова,
за участю: прокурора ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_11 ,
в с т а н о в и л а:
Застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29.12.2020 року з утриманням його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Початок строку дії ухвали обчислюється з 05 години 11 хвилин 31 жовтня 2020 року.
Закінченням строку дії ухвали є 05 година 11 хвилин 29 грудня 2020 року.
Визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 105100 (сто п`ять тисяч сто) гривень.
В разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить, змінити ухвалу Березанського міського суду Київської області від 02.11.2020 року в частині задоволення клопотання прокурора із застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, відмовивши прокурору у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді застави в розмірі від 1 до 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав уточнення до апеляційної скарги, в яких просить прохальну частину апеляційної скарги викласти в наступній редакції, а саме, просить скасувати ухвалу слідчого суддіБерезанського міського суду Київської області від 02 листопада 2020 року про застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, про неповне та неправильне з`ясування обставин клопотання, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотні порушення вимог кримінально процесуального законодавства, що призвело до порушення прав підозрюваного.
Апелянт не погоджується із застосованим судом запобіжним заходом, вважає, що він є суворим та таким, що не відповідає критеріям визначення міри запобіжного заходу для інкримінованого злочину, внаслідок чого ухвала підлягає зміні.
Також апелянт зазначає, що прокурором не надано доказів, що ОСОБА_14 є раніше судимий та в минулому є злочинцем, що б певним чином характеризувати його особу, як схильну до переховування. Суд не приділив належної уваги та не дав оцінки, що в матеріалах клопотання прокурором та слідчим не надано належних та допустимих доказів встановлених органом досудового слідства, а саме фактів, що особа переховувалась від органів досудового слідства або суду, що є суттєвим. Суд в ухвалі проаналізував про неможливість застосування всіх запобіжних заходів не пов`язаних із триманням під вартою крім застави, та без обґрунтування відповідно до матеріалів клопотання прийняв рішення про застосування виключного запобіжного заходу.
Крім того апелянт зазначає, що судом суттєво порушені норми кримінального процесуального законодавства при визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, невірно застосовано норму законодавства щодо визначення тяжкості злочину та відповідного розміру застави.
Також апелянт звертає увагу суду на те, що підозрюваному не було в належний та доступний спосіб роз`яснено, що він підозрюється не в тяжкому злочині, а в злочині середньої тяжкості, та що за злочин середньої тяжкості передбачене покарання на строк до 5 років позбавлення волі. Таке відбулось через те, що громадянину Молдови, не з`ясувавши якою для нього є рідною мовою, було примусово надано перекладача російської мови, яка для нього не є рідною та зрозумілою вичерпно, оскільки за своєю національністю ОСОБА_14 є гагаузом. Про те, що він не володіє досконало російською мовою він заявив як прокурору так і суду. В дійсності ОСОБА_15 не здійснили перекладу всіх матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу, він не розумів в чому саме він підозрюється, які докази зібрані в підтвердження обґрунтованості підозри, які докази надані як ризики для визначення виключного запобіжного заходу.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу з уточненнями і просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
31 жовтня 2020 року о 05 годині 11 хвилин ОСОБА_16 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня, ОСОБА_17 ( ОСОБА_9 ), громадянину Республіки Молдова, раніше не судимому, тимчасово проживаючому в АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 263 КК України.
Сторона обвинувачення в обґрунтування клопотання посилалась на те, що причетність ОСОБА_16 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 31 жовтня 2020 року, який проведено на 77 км автодороги «Київ-Харків» в ході якого в ОСОБА_14 виявлено та вилучено предмет зеленого кольору, зовні схожий на гранату РГД-5; речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими матеріалами справи.
Також сторона обвинувачення зазначила, що ОСОБА_14 є громадянином Республіки Молдова, постійно там проживає і з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину, зможе покинути територію України.Як вказано у клопотанні, зважаючи на особу підозрюваного, його спосіб життя, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, існують ризики, передбачені п. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_14 може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Сторона кримінального провадження вважала, що ризик переховування ОСОБА_14 від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що він є громадянином іншої держави республіки Молдова, не має постійного чи тимчасового місця проживання та місця роботи на території України, у нього на території України відсутні близькі особи та будь які родинні зв`язки з громадянами України. ОСОБА_14 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, йому загрожує позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, в зв`язку з чим може покинути своє місце проживання для уникнення кримінальної відповідальності.
Відтак, у разі обрання ОСОБА_19 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та взагалі залишити територію України.
Окремо у клопотанні зауважено, що зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення ним інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину); тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_14 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні (злочині), у вчиненні якого він підозрюється є достатньою для обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою; вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 дозволяє йому перебувати під вартою в слідчому ізоляторі.
Застосування до підозрюваного ОСОБА_16 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу підозрюваного і те, що він не має постійного чи тимчасового місця проживання на території України, тимчасового чи постійного місця роботи чи інших законних засобів для існування, що в свою чергу вказує на те, що він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю, та виконання покладених на нього обов`язків.
Неможливе і застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання щодо підозрюваного саме такого запобіжного заходу.
Ураховуючи відсутність законних та постійних джерел заробітку у підозрюваного до нього не можливо застосувати запобіжний захід у вигляді застави.
Такий запобіжний захід як домашній арешт не може бути застосований до ОСОБА_14 , позаяк він є громадянином іншої держави не має постійного чи тимчасового місця проживання та місця роботи на території України.
Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію вищевикладених ризиків є запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Виходячи з викладеного вище, слідчий просив суд обрати підозрюваному ОСОБА_17 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Республіки Молдова, раніше не судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб та утримувати в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвалою слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 02 листопада 2020 року задоволено вказане клопотаннясторони обвинувачення та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29.12.2020 року та утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор», із одночасним визначенням запобіжного заходу у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_18 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 105100 (сто п`ять тисяч сто) гривень.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та прокурором сумнівів не викликає.
Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.
Ґрунтуючись на зазначеному, слідчий суддя прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, наявність яких встановлена в ході розгляду клопотання слідчого.
Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 та відомості про його особу, в їх сукупності.
З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема вік, стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан, те, що підозрюваний є громадянином іншої країни, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.
Крім цього, ОСОБА_14 , перебуваючи на волі може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи характер вчиненого злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.
Отже, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.
Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу у розмірі 105 100 (сто п`ять тисяч сто) гривень ( 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб), оскільки злочин, передбачений ч.1 ст. 263 КПК України відноситься до тяжких і відповідно до положень ч.5 ст.182 КПК України, в даному випадку, всупереч твердженням апеляційної скарги, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, а тому правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України. Підстав вважати його завідомо непомірними, як про це вказує захисник, колегії судді невбачає.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_14 є громадянином Молдови та за національністю є гагаузом, а йому було надано перекладача російської мови, яка для нього не є рідною та зрозумілою, є безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_14 вказав, що російську мову розуміє в повному обсязі, та потреби у залученні перекладача на гагаузьку мову немає.
Слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, посилання захисника на те, що до підозрюваного можливо застосувати інший запобіжний захід, зокрема заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчинених кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, в тому числі майновий стан підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного ОСОБА_20 .
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Березанського міського суду Київської області від 02 листопада 2020 року, якою задоволено клопотанняначальника СВ Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_12 , яке погоджене з прокурором Баришівського відділу Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано до ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 29.12.2020 року із утриманням його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор». Визначено запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_13 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 105100 (сто п`ять тисяч сто) гривень. В разі внесення застави, покладено на підозрюваного ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, які визначені даною ухвалою, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4