ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА
про призначення судового розгляду

06 жовтня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2020 року за №00000989 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,
встановив:

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважала за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Крім того, прокурором подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, яке обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Захисником ОСОБА_6 подані клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, а також про виклик свідків.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. При цьому потерпілими подано до суду клопотання про здійснення підготовчого судового засідання за їх відсутності. Суд, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає за можливе провести підготовче судове засідання за відсутності потерпілих.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, суд виходить з наступного.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Згідно п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.
Вимоги до змісту обвинувального акту та додатків до нього викладені в ст.291 КПК України. Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт має містити: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, а також формулювання обвинувачення. При цьому, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.
За змістом частин 1, 3 статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом. Зокрема, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.
Із наведених положень кримінального процесуального закону слідує, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим цих вимог.

Як убачається зі змісту обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, він фактично відповідає вимогам ст.291 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону. Відповідно до змісту обвинувального акту в ньому зазначені час, місце, мотиви та спосіб вчинення злочинів обвинуваченим ОСОБА_5 .

За таких обставин твердження захисника про невідповідність обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, із посиланням на неконкретність обвинувачення, є безпідставними.

Доводи наведені захисником в обґрунтування існування підстав для повернення обвинувального акта є безпідставними, оскільки викладаючи підстави для повернення обвинувального акту захисник фактично вдається до оцінки доказів в даному кримінальному провадженні, що є наступною стадією судового провадження, а також послався на відсутність юридичної оцінки дій іншої особи, яка не є обвинуваченою в даному кримінальному провадженні, що не відповідає положенням ст.314 КПК України.
Доводи захисника щодо незазначення прокурором в обвинувальному акті відомостей про проведені під час досудового розслідування експертизи, а також помилки в зазначенні номеру кримінального провадження не є такими істотними порушенням кримінального процесуального закону та тими виключними підставами для повернення обвинувального акту прокурору.
Отже, що висновки сторони захисту про невідповідність обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 вимогам ст. 291 КПК України, суд вважає необґрунтованими, у зв`язку з чим клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_6 , в якому останній просив викликати у судове засідання свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , то суд його вважає необґрунтованим з огляду на те, що захисником в клопотанні не зазначено які відомості можуть повідомити суду ці свідки та яке доказове значення їх показання будуть мати у даному кримінальному провадженні. Більш того, як пояснила сторона захисту ці свідки не допитувались під час досудового розслідування, клопотання про допит цих свідків стороною захисту не заявлялось і ці докази не відкривались стороні обвинувачення в порядку ст.290 КПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Розглядаючи клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Питання, які суд повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст.177, 178, 181 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до приписів ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час розгляду клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 судом встановлено, що наведені у ньому дані, на даній стадії судового провадження, вказують на наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення, яке направлений проти громадського порядку та моральності та у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років.

Зазначені обставини свідчать про існування ризику, хоча і мінімального, але можливого переховування обвинуваченого від суду, та який є доведеними прокурором.
При цьому, прокурором перед судом не доведені ризики, заявлені в клопотанні можливого здійснення обвинуваченим впливу на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, а також продовження ним злочинної діяльності, оскільки прокурором доказів таких фактів суду надано не було та за повідомленням прокурора такі дані у сторони обвинувачення відсутні.
Крім того, судом враховується, що судовий розгляд у даному кримінальному проваджені ще не розпочатий, у зв`язку з чим судом згідно із засадою безпосередності дослідження показань, встановленої ст.23 КПК України, не допитані сам обвинувачений, потерпілі та свідки.
Разом з цим, суд враховує, що обвинувачений зареєстрований як фізична особа підприємець та здійснює діяльність за класифікацією 49.41 «Вантажний автомобільний транспорт», проживає з матір`ю, братом та батьком, який відповідно до наданої захисником документацією є хворим та потребує догляду. Суд також враховує те, що як пояснив сам обвинувачений, він не здійснює самостійно вантажні перевезення, а використовує працю найманих осіб.

Таким чином, матеріали справи не містять даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під домашнім арештом, а сторона захисту не надала переконливих доказів, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до обвинуваченого.

Приймаючи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що клопотання прокурора про необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає частковому задоволенню, оскільки дані про особу обвинуваченого і саме обвинувачення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існує ризик можливого ухилення обвинуваченого від суду, який виправдовує необхідність перебування обвинуваченого домашнім арештом, але за переконанням суду достатнім буде застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, що також надасть обвинуваченому можливість здійснювати свої трудові права у денний час доби.

Крім того, суд звертає увагу, що доцільність перебування обвинуваченого під нічним домашнім арештом може бути перевірена судом через нетривалий час, у тому числі за клопотанням сторони захисту.

Розглядаючи питання про призначення обвинувального акту у даному кримінальному провадженні до судового розгляду, суд виходить з наступного.

Під час проведення підготовчого судового засідання судом не встановлено підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокурору не встановлено.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження щодо можливості призначення кримінального провадження до судового розгляду та якими не було заявлено клопотань про витребування певних речей чи документів, складання досудової доповіді у даному кримінальному провадженні, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе закінчити підготовче судове провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись ст. ст.314-316, 369-372 КПК України, суд -

постановив:

У задоволенні клопотань захисника ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору та про виклик свідків відмовити.

Призначити судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2020 року за №00000989 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України у відкритому судовому засіданні у залі №106 Приморського районного суду м. Одеси за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 33 на 14 годину 30 хвилин 15 жовтня 2020 року.
Клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком на 2 (два місяці), тобто до 06 грудня 2020 року включно, із забороною залишати житло, в якому від проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:00 години до 06:00 години наступної доби.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту де він проживає без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, контактних номерів мобільного телефону інших засобів зв`язку;

4) утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками, з обставин скоєння кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом без поважних причин та не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на обвинуваченого зобов`язань.

Виконання ухвали суду про обрання запобіжного заходу обвинуваченому у виді нічного домашнього арешту та контроль за поведінкою обвинуваченого ОСОБА_5 покласти на співробітників Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Строк дії ухвали суду в частині застосування запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту та покладених на обвинуваченого обов`язків обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, а саме з 06 жовтня 2020 року та закінчується 06 грудня 2020 року, включно.

Судовий розгляд здійснювати одноособово.
В судове засідання викликати сторони кримінального провадження.
Забезпечення явки свідків кримінального провадження покласти на прокурора.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя
Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

06.10.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/15025/20
Номер провадження № 1-кп/ 522/2087/20
Головуючий ОСОБА_1