Провадження № 1-кп/947/751/20
УХВАЛА
23.07.2020 м.Одеса

Колегія суддів Київського районного суду м.Одеси у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду питання доцільності подальшого тримання під вартою обвинуваченого у кримінальному провадженні №0002286 від 25.06.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Херсон, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше судимий 22.06.2015 Суворовським районним судом м.Одеси за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений умовно-достроково 06.03.2017, невідбутий строк покарання 1 рік 1 місяць 12 днів, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
В теперішній час виникла необхідність у вирішенні питання про доцільність подальшого тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки строк дії попередньої ухвали суду закінчується.
Прокурор вважав за необхідне продовжити строки тримання під вартою ОСОБА_5 , оскільки щодо нього є обґрунтоване обвинувачення у вчиненні умисного особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає позбавлення волі до 12 років, а також наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, спрямовані на спроби переховуватися від суду з метою уникнення покарання, оскільки оголошувався і перебував у розшуку, може вчинити інший злочин, оскільки будучи умовно-достроково звільнений від покарання, обґрунтовано обвинувачується у вчинені нового умисного особливо тяжкого злочину, може незаконно впливати на свідків, оскільки оспорює обвинувачення. Більш того, обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, місця мешкання в Одесі та Одеській області, не проживає за місцем реєстрації.

Захисник заперечив проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ризики не доведені, а суворість запобіжного заходу не відповідає особистості обвинуваченого. На думку захисника іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, буде достатньо для забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав доводи свого захисника та просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Суд вислухавши думку учасників кримінального провадження дійшов висновку про те, що необхідно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому суд виходить з наступного.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що на обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, зібрані певні докази, які досліджуються судом.

Відповідно до ст.177 КПК України суд вважає доведеною наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку доведеності його вини:

може здійснити дії на переховування від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки він не має офіційного джерела прибутку, міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання в Одесі та Одеській області, перебував у розшуку;

може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки обґрунтовано обвинувачується у вчиненні нового умисного злочину в період умовно-дострокового звільнення від призначеного покарання;

може незаконно вплинути на свідків, оскільки оспорює кваліфікацію.

Суд, обговоривши з учасниками кримінального провадження можливість застосування інших менш суворих запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, данні про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, окрім застави, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається Національним законодавством, що узгоджується з Рішенням ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України».

Тому, підстав для зміни запобіжного заходу на менш суворий вид на данний час не вбачається.

Крім того, враховуючи положення ч.3 ст.183 КПК України, а також обставини вчиненого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що злочин вчинено без застосування насильства, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 182, 183, 194, 197, 369-372 КПК України, ст.29 Конституції України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:
Продовжити строки тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на строк 60 днів, тобто до 21.09.2020. Строк дії запобіжного заходу закінчується об 11.00 год. 21.09.2020.
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 140960 (Сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачений звільняються з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, строком на два місяця з дня звільнення:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з м.Одеси без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця реєстрації, мешкання, роботи, навчання, контактних номерів мобільного телефону;

4) утримуватися від спілкування з учасниками та сторонами кримінального провадження;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за згодою заставодавця.

В задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого відмовити.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали щодо обвинуваченого відправити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала окремому оскарженню, відповідно до ст.392 КПК України, не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_1