25.01.2021
Провадження № 1-кп/522/382/21
УХВАЛА

25 січня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000386 від 05.05.2018 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України об`єднане з кримінальним провадженням№ 0001158 від 05.10.2020, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 362 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальні провадження № 0000386 від 05.05.2018 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 362 КК України об`єднане з кримінальним провадженням№ 0001158 від 05.10.2020, відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у скоєні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 362 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про арешт майна, а саме наклати арешт на нежитлові приміщення АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1), заборонивши їх відчуження та розпорядження ними, а також заборонивши проведення будь-кому їх реконструкцію, проведення будівельних та ремонтних робіт зазначених приміщень, а також заборонивши будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційній дії щодо зазначеного майна з метою збереження вказаного приміщення як речового доказу та запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі та відчуження.
Потерпіла в судовому засіданні вважала, що суд повинен розглянути дане клопотання на свій розсуд.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений вважали, що відсутні підстави для задоволення клопотання.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Крім цього ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, суд приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на вищевказаний майно, яке за обставинами кримінального провадження є речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 170-173, 371, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на нежитлові приміщення АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1), заборонивши їх відчуження та розпорядження ними, а також заборонивши проведення будь-кому їх реконструкцію, проведення будівельних та ремонтних робіт зазначених приміщень, а також заборонивши будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам здійснювати будь-які реєстраційній дії щодо зазначеного майна.
Виконання ухвали покласти на прокурорів з групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Суддя: ОСОБА_1