Дата документу 03.02.2021 Справа № 310/168/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/807/118/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/168/21 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Бердянським міськрайонним судом Запорізької області, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лошкарівки Нікопольського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, який працює начальником Бердянського відділення АТ «Запоріжгаз», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не має місця реєстрації, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Бердянського РВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою проживання у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня строком на два місяці до 14 березня 2021 року, з покладенням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а:

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Апелянт, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, його тяжкість та високий ступінь суспільної небезпеки, існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 вчинив кримінальне корупційне діяння під час виконання своїх службових обов`язків, а саме, перебуваючи на посаді, отже, може впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується невизнанням підозрюваним своєї вини та відмовою останнього від дачі показань, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не забезпечить дотримання ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

У запереченнях захисник ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, а ухвалу слідчого судді залишити без змін, вважаючи, що прокурором в апеляційній скарзі та в судовому засіданні не наведено досить переконливих обставин та доводів щодо недостатності застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, для забезпечення виконання останнім своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги, вислухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного та захисника, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Виходячи з установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, в якості свідка його дружина ОСОБА_11 , вислухані думки слідчого, прокурора, захисника та з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, правильно встановив, що наведені у ньому дані, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та не встановив чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, також дійшов вірного висновку про наявність лише ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливості переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Разом з цим, на думку колегії суддів, хоча зазначений вище ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, і є реальним, проте, має мінімальний ступінь його здійснення,з урахуванням даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, в розшуку не перебував, має міцні соціальні зв`язки, оскільки працює, позитивно характеризується за місцем роботи, має постійне місце проживання та родину дружину та двох неповнолітніх дітей, з яких донька є інвалідом, що не виключає можливості застосування до ОСОБА_7 менш суворого запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів враховує відсутність даних щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 та фактичну поведінку останнього після застосування щодо нього 14 січня 2021 року запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який самостійно з`явився за викликом апеляційного суду до судового засідання з розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про погіршення становища підозрюваного.

Також, для забезпечення в даному кримінальному провадженні належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя поклав на нього обов`язок, передбачений п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, здійснювати контроль за поведінкою підозрюваного ОСОБА_7 , який перебуває під домашнім арештом, виходячи з положень ч. 5 ст. 181 КПК України, можуть й працівники органу Національної поліції, які мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Отже, з огляду на зазначені вище обставини, застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, є пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування.

Саме вказаний запобіжний захід, на думку колегії суддів, забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування та належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 .

Підозра ОСОБА_7 у вчиненні корупційного діяння під час виконання своїх службових обов`язків, не може бути достатньою підставою для скасування ухвали слідчого судді та застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про що прокурором порушено питання в апеляційній скарзі, оскільки ця обставина розглядається в сукупності з іншими під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що прокурор в апеляційній скарзі посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, разом з цим зазначає, у тому числі, те, що ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді, може знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, тобто, посилається на існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який не був заявлений слідчим у клопотанні та встановлений слідчим суддею при його розгляді.
Отже, з урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді по доводам апеляційної скарги прокурора.

Крім того, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 14 січня 2021 року, якою щодо підозрюваного ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло за адресою проживання у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня строком на два місяці до 14 березня 2021 року, з покладенням обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 5 ст. 194 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: