ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.11.2020 Справа №607/10462/20
провадження № 1-кп/607/1379/2020

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
провівши підготовче судове засідання в залі суду у м. Тернополі в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001063, щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працює, на утриманні має малолітню дитину, раніше судимого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області:
-17 лютого 2011 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;
-27 травня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
-10 грудня 2014 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі;
-13 лютого 2020 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі; звільнений 18 березня 2020 року у зв`язку із відбуттям строку покарання;
-23 вересня 2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

17 квітня 2020 року приблизно о 22 год. 05 хв. у ОСОБА_3 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, перебуваючи у дворі будинку, що у АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи даний злочинний умисел, він у вказаний час зайшов у третій під`їзд будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 , на сходовій площадці першого поверху виявив велосипед, та, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, умисно, шляхом вільного доступу взяв велосипед темно-синього кольору торгової марки «Gazelle» вартістю 6 515 грн. 17 коп., що належить ОСОБА_6 , та покинув місце вчинення злочину, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за вчинення крадіжок, 25 квітня 2020 року приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи у дворі будинку, що у АДРЕСА_3 , вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи даний злочинний умисел, він у вказаних місці та час, діючи умисно, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, таємно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і настання суспільно-небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, повторно, шляхом вільного доступу із жіночої сумки, яка лежала на лавці поблизу вхідних дверей у буд. № 6, своєю правою рукою взяв із неї гаманець жовтого кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, у якому знаходились грошові кошти в сумі 310 грн. та мобільний телефон торгової марки «Samsung Galaxy J5» білого кольору вартістю 753 грн. 63 коп. і, не маючи наміру його повертати, втік звідти, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1 063 грн. 63 коп.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно.
23 листопада 2020 року у м. Тернополі між потерпілою ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, відповідно до якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у висунутому обвинуваченні обставин. Обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненому, висловив вибачення потерпілим та відшкодував їм заподіяні збитки.
Також, вказаною угодою сторони погодили призначення ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2020 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі та звільненити на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання із встаноленням іспитового строку.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Обвинувачений та потерпілі, кожен окремо, під час судового засідання підтримали угоду про примирення та просили її затвердити. Обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Прокурор та захисник вважають, кожен окремо, що є усі підстави для затвердження судом угоди про примирення.

Розглядаючи питання затвердження угоди про примирення обвинуваченого з потерпілою, суд виходив з такого:
відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілі, кожен окремо, також розуміють наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Також, в порядку ч. 2 ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк на 2 роки.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом на строк від одного до трьох років.

Для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 під час іспитового строку, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124, абз. 2 ч. 3 ст. 475 КПК України.
Керуючись ст.ст. 124, 314, 371, 373, 374, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд,

ухвалив:

затвердити укладену між потерпілою ОСОБА_5 , потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 23 листопада 2020 року угоду про примирення.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на 3 /три/ роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного за цим вироком, більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 вересня 2020 року, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 /два/ роки.
Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Згідно з ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на уповноважений орган пробації за місцем проживання.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3 595 /три тисячі п`ятсот дев`яносто п`ять/ грн. 90 коп.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддяОСОБА_1