Справа № 243/6569/20
Провадження № 1-кп/243/779/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001303 від 19 червня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Слов`янська, Донецької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, не працює, незаміжня, інвалідом не являється, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.06.2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним транспортним засобом, належним ОСОБА_8 автомобілем марки ЗАЗ DAEWOO Т13110 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині вул. Г. Батюка зі сторони вул. Бульварної у напрямку пров. Г. Батюка, м. Слов`янськ. На перехресті вул. Г. Батюка та вул. Вільної, виконуючи маневр лівого повороту на зелений сигнал світлофора з проїзної частини вул. Г. Батюка, на вул. Вільну, всупереч вимог п. 10.1, п. 16.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, згідно з якими:

- 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- 16.6. Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. Цим правилом повинні керуватися між собою і водії трамваїв.

діючи необережно, проявляючи злочинну самовпевненість, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, не забезпечила безпечний рух, не врахувала дорожню обстановку, не переконалася, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надала дорогу та скоїла зіткнення центральною правою частиною кузова керованого автомобіля з передньою частиною мотоцикла марки JAWA 350 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, по проїзній частині вул. Г. Батюка, у напрямку вул. Бульварної, зі сторони пров. Г. Батюка, м. Слов`янська.

Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п. 10.1, п. 16.6 Правил дорожнього руху України знаходились прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення визнала повністю та пояснила, що 18.06.2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин вона, керуючи автомобілем марки ЗАЗ DAEWOO Т13110 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась по проїзній частині вул. Г. Батюка зі сторони вул. Бульварної у напрямку пров. Г. Батюка, м. Слов`янськ. На перехресті вул. Г. Батюка та вул. Вільної, виконуючи маневр лівого повороту на зелений сигнал світлофора з проїзної частини вул. Г. Батюка, на вул. Вільну, навпроти стояв мікроавтобус, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора не надала дорогу та скоїла зіткнення центральною правою частиною кузова керованого автомобіля з передньою частиною мотоцикла марки JAWA 350 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, по проїзній частині вул. Г. Батюка, у напрямку вул. Бульварної, зі сторони пров. Г. Батюка, м. Слов`янська. Внаслідок зіткнення водій ОСОБА_4 впав з мотоцикла. У скоєному щиро кається. Сплатила ОСОБА_4 компенсацію у розмірі 20000,00 (двадцяти тисяч) гривень.

Окрім показань обвинуваченої, в яких вона визнає свою провину повністю, вина обвинуваченої також підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який у суді пояснив, що 18.06.2020 року приблизно о 20 годині 00 хвилин він, керуючи мотоциклом марки JAWA 350 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в напрямку прямо, по проїзній частині вул. Г. Батюка, у напрямку вул. Бульварної, зі сторони пров. Г. Батюка, м. Слов`янська. Під час руху на полосу його руху виїхав автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO, з яким відбулося зіткнення. Внаслідок ДТП йому були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Від обвинуваченої ОСОБА_6 отримав компенсацію у розмірі 20000 (двадцяти тисяч) гривень.

А також письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.06.2020 року, схемою до нього, і фото таблицею, згідно якого ДТП сталося на перехресті вул. Г. Батюка та вул. Вільна у м. Слов`янську. ( а.с. 49-68);

- протоколом огляду транспортного засобу авто марки ЗАЗ DAEWOO, на якому

при огляді слідчим були встановлені механічні ушкодження у вигляді трас тертя та подряпин, деформація металевих частин, які характерні для дорожньо-транспортної пригоди, а саме при зіткненні транспортних засобів (а.с. 70-72);

- протоколом огляду транспортного засобу мотоцикл марки JAWA 350, на якому при огляді слідчим були встановлені механічні ушкодження у вигляді трас тертя та подряпин, деформація металевих частин, які характерні для дорожньо-транспортної пригоди, а саме при зіткненні транспортних засобів (а.с. 73-75);

- висновком експерта № 2/19-248 від 01.07.2020 року, згідно якого до експертного огляду, на предмет технічного стану вузлів і агрегатів, що впливають на курсову стійкість транспортного засобу, надано мотоцикл марки JAWA 350. Згідно даного висновку, до виникнення даної дорожньо-транспортної події, технічні системи мотоцикла марки JAWA 350 та їх елементи, які могли вплинути на керованість та курсову стійкість мотоцикла JAWA 350, знаходилися в працездатному стані та виконували покладені на них функції (а.с. 88-96);

- висновком експерта № 2/19-249 від 01.07.2020 року, згідно якого до експертного огляду, на предмет технічного стану вузлів і агрегатів, що впливають на курсову стійкість транспортного засобу, надано авто марки ЗАЗ DAEWOO. Згідно даного висновку, до виникнення даної дорожньо-транспортної події, технічні системи авто марки ЗАЗ DAEWOO та їх елементи, які могли вплинути на керованість та курсову стійкість авто марки ЗАЗ DAEWOO, знаходилися в працездатному стані та виконували покладені на них функції (а.с. 98-109);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 04.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_9 , знаходячись на місці ДТП, розказав та показав напрямок руху авто марки ЗАЗ DAEWOO та місце зіткнення мотоцикла з даним автомобілем (а.с. 82-86);

-протоколом проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 від 11.07.2020 року, згідно якого ОСОБА_4 , знаходячись на місці ДТП, розказав та показав напрямок його руху та місце зіткнення з автомобілем (а.с. 110-115);

- випискою КНП «Обласна клінічна травматологічна лікарня» м. Лиман Донецької області, згідно якої ОСОБА_4 перебував на лікуванні з 19.06.2020 року по 15.07.2020 року з діагнозом: закритий уламковий перелом н/з лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, перелом багато уламковий внутрішньої щиколотки та заднього краю лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, вивих стопи до заду, пошкодження зв`язок лівого ключично-акроміального суглобу, трофічні розлади лівої гомілки та ступні. 30.06.2020 року проведена операція: відкрита репозиція, МОС щиколоток лівої гомілки платівкою та гвинтами, від пропонованого оперативного лікування лівої ключиці хворий відмовився (а.с. 25);

- випискою КНП Слов`янської міської ради «Міська клінічна лікарня м.Слов`янська», згідно якої ОСОБА_4 звернувся до лікарні з діагнозом: з/перелом акроміального кінця лівої ключиці, з/перелом н/з лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, вивих стопи (а.с. 26);

-висновком судово-медичної експертизи № 243 від 23.07.2020 року, згідно якого у потерпілого ОСОБА_4 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, перелом внутрішньої щиколотки та заднього краю лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, вивих стопи до заду, перелом лівої ключиці, часткове пошкодження зв`язок лівого ключично-акроміального суглобу, які утворились від дії тупих предметів, згідно за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості, як потребуючі для свого загоєння термін понад 21-ї доби. Локалізація та характер виявлених у гр.. ОСОБА_4 тілесних ушкоджень свідчить про те, що у момент першопочаткового контакту потерпілий знаходився у вертикальному, або близькому до нього положенні, обернутий лівою бічною поверхнею тіла до травмуючи предметів (а.с. 144-145);

- висновком судової транспортно-трасологічної експертизи № 2/19-250 від 14.07.2020 року, згідно якого, в момент первинного контакту, автомобіль ЗАЗ Daewoo Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 і мотоцикл JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 , розташовувалися між собою таким чином, що права бокова передня частина кузова автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 знаходилася напроти лівої бокової передньої частини мотоцикла JAWA 350, при цьому, мотоцикл JAWA 350 знаходився у робочому (вертикальному) положенні, тобто, мотоцикл був на колесах. Встановити, значення кута між повздовжньою віссю автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 і повздовжньою віссю мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 (повздовжньою віссю рами мотоцикла), відповідно до механізму течії даної дорожньої події, в рамках проведення цієї експертизи, не виявляється можливим з причин вказаних у дослідницькій частині цієї експертизи. Транспортно-трасологічне дослідження проведено, в частині визначення кута, під яким знаходилася вісь рульової колонки мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 і повздовжня вісь автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 , в момент їх первинного контакту. З технічної точки зору, в момент первинного контакту, розташування вісі рульової колонки мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 і повз дорожньої вісі автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 , становило кут близький до, 31? ± 5?, тобто, на момент наїзду правої бокової передньої частини кузова автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 на ліву бокову передню частину мотоцикла JAWA 350, кут між віссю рульової колонки мотоцикла JAWA 350 і повздовжньою віссю автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110, склав близький до, 31? ± 5?. Місце наїзду автомобіля ЗАЗ DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_1 на мотоцикл JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 , розташоване на перехресті проїжджих частин вул. Г. Батюка - вул. Вільної м. Слов`янська, на відстані близької до 4.4 м від найближчого, з боку вул. Бульварної, в напрямку пров. Г. Батюка, лівого краю проїжджої частини дороги вул. Вільної, та наближено, до лінії координат, що співпадає з базовою лінією, яка проходить по лівому, з боку вул. Бульварної, в напрямку пров. Г. Батюка, краю проїжджої частини дороги вул. Г. Батюка м. Слов`янська. Встановити більш достеменно розташування місця наїзду автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 на мотоцикл JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 , щодо меж проїзних частин перехрестя вул. Г Батюка - вул. Вільної м. Слов`янська, та визначити кут між повздовжніми осями проїжджих частин перехрестя та повздовжніми осями автомобіля ЗАЗ Daewoo Т13110 і мотоцикла JAWA 350, при відсутності в постанові про призначення транспортно-трасологічної експертизи та наданої, на експертизу, копії матеріалів кримінального провадження (протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.06.2020 року та схеми до нього) достатньої слідової інформації, в рамках проведення цієї експертизи, не вбачається можливим (а.с. 121-134);

- висновком судової автотехнічної експертизи № 2/19-262 від 16.07.2020 року, згідно якого у даній дорожній ситуації, водій автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 , виконуючи маневр лівого повороту, на регульованому світлофорами перехресті вул. Г. Батюка - вул. Вільна, м. Слов`янська, повинна була діяти відповідно до вимог п. 10.1 і п. 16.6 Правил дорожнього руху, тобто, повертаючи ліворуч, на зелений сигнал основного світлофора, водій ОСОБА_6 перед зміною напрямку руху і початком виконання маневру лівого повороту, повинна була переконатися в безпеці і дати дорогу мотоциклу JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався в зустрічному напрямку, прямо. При заданому механізмі події дії водія автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 10.1 і п. 16.6 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зори перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. В даній дорожній ситуації, водій мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3. Правил дорожнього руху України, тобто, з моменту, коли автомобіль ЗАЗ DAEWOO Т13110 почав змінювати напрямок руху вліво, водій ОСОБА_4 повинен був застосувати гальмування. За умов часу руху автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 з моменту створення небезпеки для руху водієві мотоцикла JAWA 350 і до моменту зіткнення, рівному 2.4 с. З технічної точки зору, в умовах даної дорожньо-транспортної події, водій мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , при своєчасному застосуванні гальмування, не мав технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 . За умов часу руху автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 з моменту створення небезпеки для руху водієві мотоцикла JAWA 350 і до моменту зіткнення, рівному 2.5? 2.6 ? 2.7 с. З технічної точки зору, в умовах даної дорожньо-транспортної події, водій мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , при своєчасному застосуванні гальмування, мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 . За умов часу руху автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 з моменту створення небезпеки для руху водієві мотоцикла JAWA 350 і до моменту зіткнення, рівному 2.4 с. З технічної точки зору, в умовах розглянутої дорожньо-транспортної події, в діях водія мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 не вбачається невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, в умовах розглянутої дорожньо-транспортної ситуації, будь-якої невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які могли знаходитися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події, в діях водія мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 , не вбачається. За умов часу руху автомобіля ЗАЗ DAEWOO Т13110 реєстраційний номер НОМЕР_1 з моменту створення небезпеки для руху водієві мотоцикла JAWA 350 і до моменту зіткнення, рівному 2.5? 2.6 ? 2.7 с. З технічної точки зору, в умовах розглянутої дорожньо-транспортної події, в діях водія мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху. З технічної точки зору, в умовах розглянутої дорожньо-транспортної ситуації, дії водія мотоцикла JAWA 350 реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 не відповідали вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події (а.с. 136-143).

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої доведена повністю, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи. Дії обвинуваченої ОСОБА_6 , що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочин невеликої тяжкості на дату вчинення) та особи обвинуваченої, яка характеризується позитивно, має постійне місце проживання, на обліку у спеціалізованих медичних установах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась (а.с. 164, 165).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне надання потерпілому ОСОБА_4 грошової допомоги у розмірі 20000,00 грн., що підтверджується розпискою, наявною в матеріалах справи (а.с. 46), та підтверджено потерпілим в судовому засіданні.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлені.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд на підставі ст. 314-1 КПК України, враховує інформацію органу пробаціїї, що була зібрана уповноваженим представником та викладена у досудовій доповіді відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , відповідно до якої ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення низький, виправлення останньої можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 44, 45).

Також судом враховується, що кримінальне правопорушення обвинуваченою вчинено до набрання чинності змінами в КК України в частині збільшення покарання (з 01.07.2020 р. на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 р. з наступними змінами та доповненнями), а тому, беручи до уваги неможливість погіршення становища обвинуваченого, призначає покарання в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 286 КК України станом на день вчинення кримінального правопорушення, тобто 18.06.2020 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченої буде досягнуто при призначенні їй покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 286 КК України (в редакції на час вчинення кримінального правопорушення), оскільки вважає, що обвинувачена вперше вчинила кримінальне правопорушення по необережності, щиро розкаялась у вчиненому, частково відшкодувала спричинену нею шкоду, тому саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нею нових правопорушень.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченій додаткового покарання, суд враховує, що оскільки обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення, яким потерпілому завдано тілесні ушкодження середньої тяжкості, враховуючи, що діяльність обвинуваченої не пов`язана з використанням транспортного засобу, тобто не є основним джерелом доходжу, суд вважає, що з метою виправлення та запобігання вчинення обвинуваченою в майбутньому нових кримінальних правопорушень цього виду, ОСОБА_6 необхідно призначити додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з наступного.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 посилається на те, що протиправними діями ОСОБА_6 йому завдано моральної шкоди, яка виражається в отриманні психологічної травми, оскільки в результаті ДТП втратив здоров`я, переніс сильне нервове потрясіння та навантаження на свою психіку. В результаті протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілий вимушений був брати у борг грошові кошти у своїх родичів, друзів для організації та проведення свого лікування. Внаслідок цього, у нього загостилися серцеві болі, розладився сон, з`явились головні білі, дратівливість і запальність.

Також в судовому засідання ОСОБА_4 зазначив, що йому необхідно в майбутньому робити операцію на лівій ключиці, яка зазнала пошкоджень внаслідок ДТП за участю з ОСОБА_6 .

Просить стягнути з ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідач ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 цивільний позов не визнали та просили у його задоволені відмовити.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_6 зазначила, що потерпілим жодними доказами не доведені його моральні страждання, а саме, загострення серцевої болі, розлад сну, головні болі, безсоння, почуття занепокоєння, стан депресії, дратівливість.

Також вважає, що у вчинені спірного ДТП вбачається вина обох водіїв, як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_4 , оскілки при проведенні слідчих експериментів за участю свідка ОСОБА_9 та потерпілого ОСОБА_4 згідно з показаннями яких в п`яти варіантах з шести в діях потерпілого є невідповідності правилам дорожнього руху в причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_6 посилається на те, що оскільки вона застрахувала свою цивільно-правову відповідальність у ПрАТ «СК «АСКО-Донбас Північний», тому остання зобов`язана в рамках ліміту нести відповідні витрати на відшкодування моральної шкоди. Вважає, що не пред`явлення вимог до страховика є підставою для відмови у задоволені позову до ОСОБА_6 .

Щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн., ОСОБА_6 також вважає безпідставними, оскільки позивачем не надано орієнований розрахунок таких витрат та жодних документів на обґрунтування таких витрат.

Суд вважає, що цивільний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Як зазначено в ч.1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково, чи відмовляє у ньому.

Відповідно до ст. 1167 Цивільного кодексу України, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Статтею 23 Цивільного кодексу України, передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Виходячи із засад розумності та справедливості, у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченої щодо потерпілого та враховуючи необережну форму вини обвинуваченої, враховуючи, що діями обвинуваченої спричинено середньої тяжкості тілесні ушкодження, а саме, закритий уламковий перелом н/з лівої малогомілкової кістки зі зміщенням, перелом багато уламковий внутрішньої щиколотки та заднього краю лівої великогомілкової кістки зі зміщенням, вивих стопи до заду, пошкодження зв`язок лівого ключично-акроміального суглобу, трофічні розлади лівої гомілки та ступні, враховуючи те, що потерпілому була проведена операція (відкрита репозиція, МОС щиколоток лівої гомілки платівкою та гвинтами), крім того, потерпілому необхідне проведення оперативного лікування лівої ключиці, враховуючи глибину душевних страждань потерпілого у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, а також враховуючи те, що обвинуваченою надано потерпілому частину компенсації у розмірі 20000,00 грн., суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди і вважає можливим та достатнім стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 30000,00 грн., а в іншій частині відмовити.

Що стосується доводів відповідача про те, що оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 була застрахована, то суд повинен був стягнути моральну шкоду із страховика, а у задоволені позову до ОСОБА_6 відмовити, суд зазначає наступне.

Статтею 62 КПК України передбачено, що цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви до органу досудового розслідування або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_4 звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_6 у межах кримінального провадження. При цьому в його позовній заяві не було зазначено як цивільного відповідача страхову компанію. Під час судового розгляду потерпілий підтримав свій цивільний позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Клопотання про залучення страхової компанії як цивільного відповідача потерпілий та його представник також не заявляли.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З полісу № АО/1467487 обов`язкового страхування від 04.07.2019 року вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю дорівнює 200000,00 грн., за шкоду заподіяну майну 100000,00 грн., тобто умовами договору взагалі не передбачена можливість відшкодування страхової компенсації моральної шкоди потерпілому від дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 162).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 18.06.2020 року звернувся до ПрАТ «СК АСКО ДС» з заявою про страхове відшкодування, в якій зазначені види відшкодування шкоди: лікування, тимчасова втрата працездатності. Моральна шкода не заявлена (а.с. 163).

При цьому, судом враховується, що відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г"і"ґ"пункту 41.1 та підпунктом "в"пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

На підставі викладеного, з урахуванням моральних страждань потерпілого, визначена судом сума у розмірі 30000,0 грн. до відшкодування моральної шкоди потерпілого не покривається страховим відшкодуванням, а тому посилання ОСОБА_6 на те, що суд повинен був стягнути моральну шкоду із страховика, а у задоволені позову до ОСОБА_6 відмовити, суд вважає безпідставними.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 01.09.2020 року по справі №574/1630/19.

Щодо доводів цивільного відповідача в частині безпідставності заявленого позову, а саме, у вчинені спірного ДТП вбачається вина обох водіїв, як ОСОБА_6 , так і ОСОБА_4 , суд також вважає необґрунтованими, оскільки як встановлено вище, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушень ПДР саме ОСОБА_6 , дії ОСОБА_4 в частині своєчасності застосування гальмування з метою уникнення ДТП є похідними від дій обвинуваченої та залежать від реакції особи у відповідній обстановці.

Крім того, за висновком судової автотехнічної експертизи № 2/19-262 від 16.07.2020 року, з моменту створення небезпеки для руху водієві мотоцикла JAWA 350 і до моменту зіткнення, такий короткий проміжок часу у десяту частину долі секунди не дає можливості достеменно встановити наявність в діях потерпілого порушень ПДР.

Щодо витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між потерпілим ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 укладено договір про надання правової допомоги від 04.08.2020 року, відповідно до якого, адвокат зобов`язується представляти інтереси клієнта в суді, у зв`язку із зверненням клієнта з позовом до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином. Згідно квитанції від 30.07.2020 року, ОСОБА_4 сплачено адвокату ОСОБА_5 гонорар у розмірі 5000,00 грн. за надання правової допомоги у зверненні з позовом до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди (а.с. 28, 30).

На підставі п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно частин 1 та 2 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно частин 1 та 2 статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно частин 1-3 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06 липня 2015 року у справі «Заїченко проти України»).

Враховуючи те, що позивачем не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом позивача, суд вважає, що витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню за недоведеністю.

Витрати, пов`язані з проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену в повному обсязі.

У відповідності до ст. 100 КПК України, речові докази по справі автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO Т13110 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 та мотоцикл марки JAWA 350 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходяться на зберіганні у ОСОБА_11 , суд вважає необхідним повернути законним володільцям.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює сумі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень 00 копійок) на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, спричиненої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ) моральну шкоду у сумі 30000,00 грн. (тридцять тисяч гривень, 00 копійок).

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати при проведенні судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-248 від 01.07.2020 року у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати при проведенні судової експертизи технічного стану транспортного засобу № 2/19-249 від 01.07.2020 року у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати при проведенні судової транспортно-трасологічної експертизи №2/19-250 від 14.07.2020 року у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави процесуальні витрати при проведенні судової автотехнічної експертизи № 2/19-262 від 16.07.2020 року у сумі 980 (дев`ятсот вісімдесят) гривень 70 коп.

Речовий доказ - автомобіль марки ЗАЗ DAEWOO Т13110 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , - залишити у ОСОБА_6 .

Речовий доказ - мотоцикл марки JAWA 350 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_11 , - залишити у ОСОБА_11 .

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не застосовувались.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1

Донецької області