Провадження № 1-кс/761/126/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 31.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000113 від 25.02.2019 року за ч. 2 ст. 375 КК України, -

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 31.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000113 від 25.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_3 зазначила, що слідчим під час проведення досудового розслідування не було направлено останній постанови про визначено підслідності, не проведено повного, всебічного розслідування із виїздом до місця проведення слідства, а саме до Вишгородського районного суду, не допитано осіб та не взято до уваги пояснення заявниці, слідчий не встановив факт злочину, не з`ясовано причин та очевидців злочину.

Таким чином, ОСОБА_3 вказує, що слідчим не було розглянуто та перевірено всі обставини кримінального правопорушення, внаслідок чого передчасно та необгрунтовано прийнято рішення про закриття кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним просить скасувати вказану постанову слідчого як незаконну та передчасну.

В судове засідання заявник не з`явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлена належним чином.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України його відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши та дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається з матеріалів справи, першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 25.02.2019 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000113, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.

Підставою внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стала ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у справі № 761/4171/19 від 05.02.2019, якою зобов`язано уповноважену особу Державного бюро розслідувань внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до заяви ОСОБА_3 від 24.01.2019.
25.02.2019 року слідчим ДБР ОСОБА_6 відомості за заявою ОСОБА_3 від 24.01.2019 внесені до ЄРДР.
Постановою прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 11.04.2019 визначено підслідність у даному кримінальному провадженні за Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві.
24.04.2019 матеріали кримінального провадження надійшли до ТУ ДБР у м. Києві, 26.04.2019 розпочато досудове розслідування.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 звернулась із заявою від 23.01.2019 про постановления слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_8 завідомо неправосудних ухвал, за поданими нею скаргами.
Як вбачається із заяви ОСОБА_3 та доданих до неї копії документів між нею та її колишнім чоловіком існує триваючий спір щодо поділу спільного сумісного майна після розірвання шлюбу. Зокрема існує спір щодо поділу спільного будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок був поділений на два окремих житлових приміщення: квартиру АДРЕСА_2 , в якій проживає ОСОБА_3 та квартиру АДРЕСА_3 , яку приватизував та проживає колишній чоловік ОСОБА_9 .
Заявниця ОСОБА_3 не погоджується з вказаним поділом будинку, у зв`язку з чим неодноразово зверталась до поліції із заявами, зокрема 21.11.2017 про позбавлення її права на частину будинку шляхом шахрайства (було відкрито кримінальне провадження №0001149), 16.12.2014 про крадіжку речей з будинку колишнім чоловіком (було відкрито кримінальне провадження № 0001951), тощо.
За результатами проведеного досудового розслідування у вказаних кримінальних провадженнях, слідчими було прийнято рішення про їх закриття, у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень.
Після отримання повідомлень про закриття кримінальних проваджень, ОСОБА_3 не погоджуючись з прийнятими процесуальними рішеннями звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із скаргами про скасування постанов про закриття кримінальних проваджень.
За результатами розгляду її скарг, слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області постанову про закриття кримінального провадження за фактом крадіжки (кримінальне провадження № 0001951) скасовано, у зв`язку з неповнотою проведеного досудового розслідування, постанову про закриття кримінального провадження за фактом шахрайства (№ 0001149) повернуто заявниці, у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та не поданням обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді про повернення скарги на постанову про закриття кримінального провадження, ОСОБА_3 подала до суду ще низку скарг про бездіяльність слідчого та прокурорів у кримінальних провадженнях за її заявами, зверталась зі скаргою про скасування постанови про закриття кримінального провадження повторно до цього ж суду та до Печерського районного суду м. Києва. Усі скарги були повернуті заявниці у зв`язку з пропуском строку звернення до суду та не поданням обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду, зверненням до неналежного суду.
Кримінальне провадження № 0001951, після проведення необхідних слідчих та процесуальних дій, було закрито 08.04.2019, слідчим суддею постанова про закриття на даний час не скасована.
Постанова про закриття кримінального провадження № 0001149 на даний час слідчим суддею також не скасована.
В ході досудового розслідування з Єдиного державного реєстру судових рішень, було отримано усі ухвали постановлені слідчими суддями у кримінальних провадженнях за № 0001951 та № 0001149.
Будь-яких ознак того, що вказані ухвали завідомо неправосудні, в ході розслідування не встановлено.
Ухвали постановлені повноважними слідчими суддями, з дотриманням вимог ст. ст. 303-307, 309, 310 КПК України.
Незгода заявниці ОСОБА_3 з постановленими слідчими суддями ухвалами за результатами розгляду її численних скарг, ніяким чином не свідчить про їх завідому неправосудність.
В ході допиту в якості свідка ОСОБА_3 не змогла пояснити яку саме ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_8 вона вважає завідомо неправосудною, з яким мотивів вона дійшла до цього висновку, якими фактичними доказами це підтверджуються. Не надала пояснень в чому полягає завідома неправосудність ухвал судді ОСОБА_8 її покази стосувались лише незгоди з постановленими ухвалами слідчих суддів та діями слідчого та прокурора.
Проведеними в ході досудового розслідування слідчими та процесуальними діями, що були спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, не встановлено доказів, які б достатньо та беззаперечно вказували на наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України, в тому числі при постановленні ухвал слідчим суддею Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_8 .
Враховуючи викладене, як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчим виконані вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

Слідчим досліджено та надано належну оцінку доводам заявника.

Постанова слідчого складена з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України.

Таким чином, слідчим проведено необхідний обсяг слідчих дій, досліджено обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про законність оскаржуваної постанови, відповідність її вимогам ст.ст. 91, 92, 93, 94, 110 КПК України, що має наслідком відмову у задоволенні скарги заявника ОСОБА_3 .

Приймаючи до уваги наведене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 31.07.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000113 від 25.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 375 КК України.
На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1