Справа № 202/4164/18
Провадження № 1-кс/202/7554/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

23 жовтня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001934,-
ВСТАНОВИВ:
19 жовтня 2020 року на адресу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001934, відповідно до якої просила: поновити їй строк звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою; скасувати постанову слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області про відмову у визнанні потерпілою в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001934 від 23.07.2016 року, яке об`єднане із кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР під № 0000648 від 01.04.2017 року під єдиним № 0001934 від 23.07.2016 року; поновити строк звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та скасувати постанову слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження внесеному до ЄРДР за № 0001934 від 23.07.2016 року, яке об`єднане із кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР під № 0000648 від 01.04.2017 року під єдиним № 0001934 від 23.07.2016 року.

Вимоги скарги обґрунтовані тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001934 від 23.07.2016 року, яке об`єднане із кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000648 від 01.04.2017 року під єдиним № 0001934. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення була за ч. 1 ст. 149 КК України (в подальшому, в листуваннях з СУ ГУНП в Дніпропетровській області була зазначена кваліфікація за ч. 1 ст. 146 КК України). Як встановлено слідством у даному кримінальному провадженні, невідомі за версією слідства особи, створили розгалужену мережу так званих «реабілітаційних» центрів, у яких утримуються люди проти їх волі та експлуатують їх працю у своїх корисливих цілях та які причетні до вбивства її сина, про що ОСОБА_3 неодноразово заявляла у своїх заявах, адресованих СУ ГУНП в Дніпропетровській області. 08.02.2018 року ОСОБА_3 на ім`я слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , поштою, було направлено клопотання, в якому вона просила визнати її потерпілою в кримінальному провадженні № 0001934 від 23.07.2016 року. Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.02.2018 року відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, оскільки, на думку слідчого, обставини кримінального провадження № 0001934 не стосуються факту місцезнаходження та смерті її сина - ОСОБА_5 на території реабілітаційного центру, у зв`язку з чим, вищевказаним кримінальним правопорушенням їй не завдано будь-якої шкоди, а тому відсутні підстави для визнання потерпілою у вищевказаному кримінальному провадженні. 25.09.2018 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. ОСОБА_3 вважає постанову слідчого про відмову у визнанні її потерпілою, а також постанову про закриття кримінального провадження необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки за фактом вбивства її сина правоохоронними органами було розпочато кримінальне провадження № 0000346 від 04.02.2016 року за ч. 2 ст. 121 КК України, яке на даний час перебуває на стадії судового розгляду. Однак у кримінальному провадженні № 0000346 досудове розслідування проводиться лише за фактом смерті її сина, а обвинуваченими особами в даному кримінальному провадженні є виконавці вбивства, фізичні особи, а не юридичні особи «Шлях до Нового життя» та «Милосердне серце», у зв`язку із чим, на думку скаржника постанова слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12.02.2018 року про відмову у визнанні її потерпілою повинна бути скасована.

Також ОСОБА_3 у подані скарзі наголосила на тому, що оскільки слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області не було залучено її до кримінального провадження в якості потерпілої, а також те, що слідчим не здійснено необхідних слідчих дій, встановивши факт незаконного переміщення її сина з реабілітаційного центру «Шлях до Нового життя», який знаходиться в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області в реабілітаційний центр «Милосердне серце», що знаходиться в с. Орлівщина, Новомосковського району Дніпропетровської воласті, не здійснено допит керівників вказаних реабілітаційних центрів, не здійснено допит осіб які перевозили її сина, не було встановлено чи був наявний факт експлуатації її сина, у зв`язку із чим вважає що постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, що і зумовило ОСОБА_3 звернутись до слідчого судді з відповідною скаргою.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19 жовтня 2020 року, головуючим суддею у розгляду зазначеної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_1 , ухвалою якої від 20 жовтня 2020 року ОСОБА_3 поновлено строк для звернення до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001934, відкрито провадження за скаргою, призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні та зобов`язано начальника СУ ГУНП в Дніпропетровській області надати слідчому судді матеріали кримінального провадження № 0001934 для їх дослідження в судовому засіданні та належного розгляду поданої скарги.
Скаржник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги поданої скарги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, обґрунтувавши доводами, що наведені у скарзі.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялись належним чином.

На вимогу слідчого судді 23 жовтня 2020 року слідчим на адресу суду були направлені матеріали кримінального провадження № 0001934.
Слідчий суддя, заслухавши скаржника та дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0001934, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п.3 та п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею в ході судового розгляду встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001934 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України за фактом незаконного утримання людей, яке закрито 25 вересня 2018 року постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до листа заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_7 , адресованого ОСОБА_3 , слідчим відділом Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 04.02.2016 року розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000346 за ч.1 ст.115 КК України за фактом вбивства ОСОБА_5 на території реабілітаційного центру «Милосердне серце», що розташований за адресою: вул. Гагаріна,19, с. Орлівщина Новомосковського району Дніпропетровської області. У зв`язку з неефективністю досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, постановою першого заступника Генерального прокурора України 30.12.2016 року проведення досудового розслідування доручено СУ ГУНП в Дніпропетровській області. Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокуратурою області. Постановою слідчого СУ ГУНП в області від 25.10.2017 року змінено попередню правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000346 з ч.1 ст.115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України. Слідчим СУ ГУНП в області 30.10.2017 року повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2017 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим СУ ГУНП в Дніпропетровській області 30.10.2017 року складено повідомлення про підозру ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України. Зазначене повідомлення про підозру вручено батьку ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_9 переховується від органу досудового розслідування.

Постановою процесуального керівника - прокурора відділу ОСОБА_10 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 29.11.2017 року виділено в окреме провадження з присвоєнням номера 0001278.

У ході досудового розслідування достатніх доказів причетності ОСОБА_11 до смерті ОСОБА_5 не встановлено.

За результатами досудового розслідування 30.11.2017 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000346 щодо ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 121 КК України направлено до Новомосковського міськрайонного суду для розгляду по суті.

У зв`язку з переховуванням ОСОБА_9 від органу досудового розслідування, його 06.12.2017 року оголошено у розшук та досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001278 зупинено.

Крім того, ОСОБА_3 повідомлено, що СУ ГУНП в області здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0001934 та № 0000648, які об`єднано в одне кримінальне провадження за єдиним номером №0001934 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 146 КК України. Відомості про вказані кримінальні правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за матеріалами правоохоронних органів Дніпропетровської області, згідно з якими встановлено, що невідомі особи створили розгалужену мережу «реабілітаційних» центрів у Дніпропетровській області, де утримують людей проти їхньої волі та кримінальне провадження № 0001934 не стосується факту знаходження та смерті ОСОБА_5 на території реабілітазійного центру.

У ході досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 09.01.2018 року ОСОБА_3 допитано як свідка та відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0001934 вона не є стороною кримінального провадження, тому з метою забезпечення нерозголошення даних досудового розслідування та захисту прав і свобод людини їй не надавалась інформація щодо стану досудового розслідування у них.

У відповідності до п.25 ч.1 ст.3 КПК України учасниками кримінального провадження, є: сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.

Встановлено, що ОСОБА_3 має процесуальний статус свідка у кримінальному провадженні № 0001934 від 27 липня 2016 року та 08 лютого 2018 року остання звернулась до слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 із клопотаннями про визнання її потерпілою у цьому кримінальному провадженні № 0001934, в той час як досудове розслідування у ньому проводилось за фактом створення невідомими особами розгалуженої мережі «реабілітаційних» центрів у Дніпропетровській області, де утримують людей проти їхньої волі, що не стосується факту знаходження та смерті ОСОБА_5 на території реабілітаційного центру.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Як вбачається з матеріалів, що долучені ОСОБА_3 до скарги, постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 12 лютого 2018 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні № 0001934 від 23 липня 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.149 КК України. Вказана постанова слідчого вмотивована тим, що 06.02.2018 року ОСОБА_3 подала заяву про визнання її у якості потерпілої у вищевказаному кримінальному правопорушенні, однак обставини кримінального провадження № 0001934 не стосуються факту місцезнаходження та смерті її сина - ОСОБА_5 на території реабілітаційного центру, у зв`язку з чим, вищевказаним кримінальним правопорушенням ОСОБА_3 не завдано будь-якої шкоди, а тому відсутні підстави для визнання її потерпілою у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 від 25 вересня 2018 року, кримінальне провадження, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001934 від 27 липня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.146 КК України було закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, адже в ході проведення досудового слідства повторно проведено ряд обшуків за адресами розташування реабілітаційних центрів на території Дніпропетровській області. В ході проведення обшуків речей та предметів, вказаних в ухвалах суду виявлено та вилучено не було. Осіб, котрих утримували на території реабілітаційних центрів проти їх волі також встановлено не було. Будь-яких порушень, утримання людей чи їх трудової експлуатації також не встановлено. В ході проведення допитів осіб, встановлено, що вони знаходяться у вказаних закладах за власним бажанням та ніхто не завдає їм шкоди. Проведеним слідством встановлено відсутність ознак складу злочину у кримінальному провадженні, оскільки вони не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході проведення досудового розслідування.

Згідно зі ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.ч.1, 7 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Отже, як встановлено в ході судового розгляду, кримінальним провадженням № 0001934 від 27 липня 2016 року ОСОБА_3 не завдано шкоди, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснювалось не за фактом смерті її сина та в цьому кримінальному провадженні вона мала статус свідка.

У відповідності до ч.1 ст.65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, і яка викликана для давання показань.

В ході судового розгляду встановлено, що оскільки ОСОБА_3 були відомі деякі факти з приводу реабілітаційних центрів, по яким проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001934 від 27 липня 2016 року, то їй у відповідності до ст.65 КПК України і було надано статус свідка у цьому кримінальному провадженні.

Відтак, обставин, які вказують на обмеження прав та законних інтересів ОСОБА_3 під час досудового розслідування не встановлено, оскільки перебуваючи у процесуальному статусі свідка остання не може бути потерпілою у кримінальному провадженні, та враховуючи вмотивовані постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим та про закриття кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про відповідність дій слідчого положенням чинного Кримінального процесуального Закону.

За наведених обставин, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001934.

Керуючись ст.ст. 55, 64-2, 65, 220, 221, 222, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою та на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0001934 - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1