Провадження №1-в/760/7/20
Справа № 1-28/07
11 серпня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва
В складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю: секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту майна,-
До Солом`янського районного суду м. Києва звернувся з клопотанням адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту майна.
Клопотання обґрунтовано тим, що 30.11.2005 Слідчим управлінням ГУ МВС України в м. Києві в кримінальній справі №20-3409 було накладено арешт на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_6 .
Право власності на даний об`єкт було зареєстровано приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_7 в реєстрі за №1700 від 10.11.2016 р. та видано відповідне свідоцтво.
Однак разом з реєстрацією права власності приватний нотаріус «перетягнув» арешт, який був накладений раніше на це майно на підставі постанови слідчого СУ ГУМВС України в м. Києві у кримінальній справі №20-3409.
20.04.2007 року Солом`янським районним судом м. Києва у справі №1/27/07 (Головуючий суддя ОСОБА_1 ) було проголошено вирок, яким визнано винним ОСОБА_6 та за ч.4 ст. 190 КК України і призначено покарання: у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.
Адвокат ОСОБА_4 , дане клопотання підтримав, та просив суд скасувати арешт, накладений відповідно до постанови слідчого СУ ГУМВС в м. Києві ОСОБА_8 в кримінальній справі №20-3409 на не рухоме майно, що знаходится за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований в реєстрі нерухомого майна за № 2657257.
Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання.
Вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінальну справу, суд приходить до наступного.
Судом встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУМВС в м. Києві ОСОБА_8 від 30.11.2005 року з метою забезпечення можливої конфіскації майна накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .
Встановлено, що 20.04.2007 року Солом`янським районним судом м. Києва у справі №1/27/07 був засуджений ОСОБА_6 та за ч.4 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його особистою власністю.
15.05.2013 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №37885526 (а.с. 41).
20.08.2007 р. Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист відповідно до вироку від 20.04.2007 р. конфіскувати все майно засудженого ОСОБА_6 , що є його особистою власністю. (а.с.42)
В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем описано та реалізовано на публічних електронних торгах житлове приміщення однокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 частину в спільній власності будинку, що належить на праві власності ОСОБА_6 , іншого майна не виявлено.
01.12.2016 державним виконавцем на підставі пункту 8 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону, чинного на момент прийняття рішення) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним рішенням згідно з виконавчим документом.
Згідно електронного протоколу торгів, квартира АДРЕСА_4 , була виставлена на торги через ДП «СЕТАМ» 11.10.2016 року номер лоту 172473, переможцем якого став ОСОБА_5 .
При цьому Солом`янським районним судом м. Києва ухвала про зняття арешту на вказану квартири у справі не видавалась і арешт з квартир не знімався.
Відповідно до положень ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з постановленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Крім того, при постановленні остаточного судового рішення суд повинен вирішити що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.
Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати будь-які інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, шляхом подання клопотання до суду, який ухвалив вирок.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
З огляду на те, що ОСОБА_5 визнано добросовісним набувачем та за ним визнано право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного в рамках розгляду кримінальної справи, підлягає задоволенню: Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого СУ ГУМВС в м. Києві ОСОБА_8 від 30.11.2005 р. на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрована в реєстрі нерухомого майна за №2657257.
Керуючись ст.ст. 537-539 КПК України, суд, -
Клопотання адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 про зняття арешту майна - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого СУ ГУМВС в м. Києві ОСОБА_8 від 30.11.2005 р. на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і зареєстрована в реєстрі нерухомого майна за №2657257.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя: