Номер провадження: 11-кп/813/970/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_5 к

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0002685 від 29.07.2019 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Удобне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянин України, офіційно не працевлаштований, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
Засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Удобне, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянин України, офіційно працюючий водієм тролейбусу комунального підприємства «Одеський міський електротранспорт», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий;
засуджений за ч. 2 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки.
Вирішено питання з речовими доказами у кримінальному провадженні.
Стягнуто з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь держави, в особі Комунальної установи «Міська клінічна лікарня №1», відшкодування шкоди в розмірі 3360,00 грн.
Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування шкоди.

ВСТАНОВИВ:
Зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджені за те, що 28.07.2019 року, приблизно о 22:00 годин, перебуваючи на тротуарі біля будинку № 5 по вул. Космонавтів в м. Одесі, діючи групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпідставно, навмисно, з хуліганських мотивів, з наміром, спрямованим на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, та з особливою зухвалістю, у присутності інших осіб, по черзі, кулаками та ногами почали наносити удари потерпілому ОСОБА_10 в область голови та тулуба, в результаті чого завдали останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку, закритого перелому кісток носа, забійної рани області лівої надбрівної дуги, підочної області зліва, лівої виличної області, правої вушної скойки, синця повік правого ока, синця повік лівого ока з переходом на щічну, підщелепну та бічну поверхню шиї, крововиливу під кон`юнктиву лівого ока.
Зміст вимог апеляційної скарги та заперечень.
В апеляційній скарзі потерпілий не оспорює доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині відшкодування майнової та моральної шкоди та стягнути ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , солідарно, на користь ОСОБА_10 завдану майнову шкоду в сумі 5 053,39 грн., а також компенсацію за моральну шкоду в сумі 65 000 грн., посилаючись на те, що при вирішенні цивільного позову суд неправильно застосував норми матеріального права, висновки суду про наявність підстав для відмови в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відповідають фактичним обставинам справи, так як до цивільного позову надані усі необхідні докази в підтвердження вимог.
Суду обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надавалися копії розписок потерпілого ОСОБА_10 про отримання від батьків обвинувачених грошових коштів, складених 31.07.2020 року.
Однак, під час складання розписок він перебував в лікарні, не в повному обсязі усвідомлював свої дії, оскільки тілесні ушкодження йому були нанесені 28.07.2019 року.
Мати обвинуваченого ОСОБА_9 здійснювала у перші дні лікування матеріальну допомогу, але моральну компенсацію сплачено не було.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу потерпілого, захисника та обвинувачених, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Так, відповідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Згідно ст. 404 ч.1 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Вина обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, як хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які послідовно, в повному обсязі визнавали обвинувачення, в зв`язку з чим суд 1-ї інстанції визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

В апеляційній скарзі потерпілий, як зазначалось, не оспорює встановлені судом фактичні обставини кримінальних правопорушень, кваліфікацію дій обвинувачених та призначене покарання, вирок суду оскаржує тільки в частині вирішення цивільного позову.
Так, згідно положень ч.5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно ч.1,5 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ст.60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його заподіяло, в повному об`ємі.
Згідно ст.ст. 23 ч. 3, 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, що її заподіяла за наявності вини, грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У вироку суду було відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди з тих підстав, що сторона обвинувачення надала суду розписки, які свідчать про відсутність у потерпілого ОСОБА_10 претензій до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , факт складання яких потерпілий ОСОБА_10 підтвердив у судовому засіданні.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні суд першої інстанції не в повному обсязі дотримався положень ч.5 ст. 128, 129 КПК України.
Зокрема, в ксерокопіях розписок, на які суд посилався у вироку, зазначено про отримання потерпілим ОСОБА_10 матеріальної допомоги від батьків обвинуваченого.
Разом з тим, в цих розписках конкретно не зазначено від кого з обвинуваченихпотерпілий ОСОБА_10 отримав грошові кошти, в якій конкретно сумі, а також на відшкодування якої конкретно шкоди матеріальної або моральної.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що з ксерокопій розписок, в тому числі без надання їх оригіналів, неможливо достовірно встановити ким з обвинувачених, або інших осіб в їх інтересах, який вид заподіяної кримінальним правопорушенням шкоди, та в якому обсязі був відшкодований потерпілому.
У вироку суду відсутні жодні висновки щодо встановлення об`єму відшкодованої матеріальної шкоди та її відповідності вимогам цивільного позову, як це передбачено ст. 1166 ЦК України.
Також у вироку суду відсутній висновок суду щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, який, на думку суду, відповідає характеру правопорушення, глибині фізичних та душевних страждань потерпілого, в порушення вимог ст.ст. 23 ч. 3, 1167 ЦК України

На підставі наведеного, приймаючи до уваги що, при розгляді цивільного позову у суді першої інстанції фактично не були розглянуті вимоги цивільного позову потерпілого до обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга потерпілого підлягає частковому задоволенню, вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого підлягає скасуванню та направленню на новий судовий розгляд.

При цьому, апеляційний суд також приймає до уваги посилання сторони захисту на необхідність уточнення потерпілим позовної заяви для належного сприйняття її вимог відповідачами.

З огляду на наведені обставини, розгляд цивільного позову, в даному випадку, є виключною компетенцією суду першої інстанції, так як ст. 404 КПК України передбачено, що апеляційний суд може перевірити правильність та законність судового рішення першої інстанції.

На підставі наведеного, керуючись ст. 407,409 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, вирок суду в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду кримінального провадження в цій частині в порядку цивільного судочинства, в іншому складі суду.
Керуючись ст.ст. 370, 371, 373,374, 404, 405, 409, 413,414, 420 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року, яким ОСОБА_8 та ОСОБА_9 засуджені за ч. 2 ст. 296 КК до 3 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнені від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням обов`язків передбачених п.п.1,2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, - скасувати в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_10 .
Призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в частині цивільного позову в порядку цивільного судочинства у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.
В іншій частині вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.12.2019 року залишити без змін.
Ухвала суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 30.10.2020 року, о 14 годині 00 хвилин, в залі судових засідань № 10 Одеського апеляційного суду.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3