Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
У Х В А Л А

про повернення обвинувального акта

15 липня 2020 року м. Первомайськ

Справа :484/268/20

Номер провадження : 1-кп/484/356/20

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Первомайськ Миколаївської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002540 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8

встановив:

До Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

Прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Сторони кримінального провадження не заперечували проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до такого висновку.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року призначено підготовче судове засідання у справі.

Станом на 15.07.2020 року, підготовку до судового розгляду не завершено, обвинувальний акт до судового розгляду не призначено.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України № 2617-VIIIвід 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Відомості Верховної Ради (ВВР), 2019, № 17, ст.71 (далі-Закон), яким врегульовано особливості досудового розслідування кримінальних проступків та їх судового розгляду.

Відповідно до ст. 11 КК України (в редакції Закону№ 2617-VIII від 22.11.2018), кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Статтею 12 КК України (в редакції Закону№ 2617-VIII від 22.11.2018) визначено класифікацію кримінальних правопорушень.

Так, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 296 КК України.

Частиною 1 ст. 296 КК України передбачена відповідальність за хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, яке карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

Частиною 4 ст. 296 КК України передбачена відповідальність за дії, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, якщо вони вчинені із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, які караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.
Таким чином, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, відповідно до ст.12 КК України (в редакції Закону№ 2617-VIII від 22.11.2018) визначено як кримінальний проступок щодо якого передбачено особливий порядок здійснення досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з п. 5 абзацу 4 Розділу ІІ Закону, обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру у кримінальних провадженнях про злочини, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду, повертаються прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 334 КПК України, передбачено, що матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Не можуть бути об`єднані в одне провадження матеріали досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину, крім випадків, коли це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду. У таких випадках розслідування злочину та кримінального проступку здійснюється за правилами досудового слідства. Положення глави 25 цього Кодексу в такому разі не застосовуються (ч. 2 ст. 217 КПК України, в редакції Закону№ 2617-VIII від 22.11.2018).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Зважаючи на наведене, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 296 КК України слід повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України та подальшого вирішення питання про можливість об`єднання в одне провадження матеріалів досудових розслідувань щодо кримінального проступку та щодо злочину інкримінованих ОСОБА_3 .

Згідно з п. 3 абзацу 4 Розділу ІІ Закону, у кримінальних провадженнях за сукупністю злочинів, один або декілька з яких визначені як кримінальні проступки, в яких до набрання чинності цим Законом особам повідомлено про підозру, але не прийнято процесуальне рішення, передбачене частиною другою статті 283 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий за погодженням із прокурором виділяє в окреме провадження матеріали щодо кримінального проступку, якщо це можливо без шкоди для подальшого досудового розслідування та судового розгляду, та здійснює дізнання в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Кримінальне провадження щодо злочину продовжує здійснюватися в порядку, визначеному цим Кодексом.

Крім того, слід відзначити, що процедури судового розгляду щодо злочину і кримінального проступку, відповідно до положень КПК України, мають істотні розбіжності і регламентовані різними главами КПК України.

Таким чином, вищенаведені положення свідчать про те, що Закон № 2617-VIII від 22.11.2018 року містить імперативну норму щодо обов`язку суду повернути прокурору обвинувальний акт для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальних провадженнях про правопорушення, що визначені як кримінальні проступки, які направлені до суду до набрання чинності цим Законом і не призначені на момент набрання ним чинності до судового розгляду.

Більше того, положення КПК України та Закону№ 2617-VIIIвід 22.11.2018 року не наділяють суд правом вирішувати питання об`єднання в одне провадження чи роз`єднання у різні провадження щодо кримінального проступку та щодо злочину у справах обвинувальні акти в яких скеровані до суду, але не призначені до судового розгляду станом на 01.07.2020 року і визначають чіткий алгоритм дій, який починається з прийняття рішення про повернення обвинувального акту прокурору, а у подальшому прийняття одного з рішень, відповідно до вищеописаної процедури встановленої у наведених вище положеннях.

Аналіз положень Закону№ 2617-VIIIвід 22.11.2018 року свідчить про те, що він спрямований на гуманізацію кримінальної відповідальності шляхом перегляду міри покарань за вчинення окремих кримінальних правопорушень, а також має на меті встановлення механізму забезпечення швидкого розслідування кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та зменшення навантаження на слідчих органів досудового розслідування, а також спрощення процедури судового розгляду.

Пункт 5 абзацу 4 Розділу ІІ Закону № 2617-VIIIвід 22.11.2018 року не містить положень щодо визначення вимог до процедури повернення обвинувального акту, зокрема не містить вимог щодо вирішення даного питання у судовому засіданні чи без виклику сторін, не покладає на суд обов`язок виносити дане питання на обговорення або заслуховування думки учасників процесу з цього питання, тощо. З наведеного суд приходить до висновку, що законодавець визначаючи процедуру повернення обвинувального акту щодо кримінального проступку, наділив суд повноваженнями виконати вищенаведену імперативну вимогу у максимально швидкий (розумний) строк, що повністю кореспондується з тим, що, як вже було зазначено вище, Закон № 2617-VIIIвід 22.11.2018 року спрямований, серед іншого, на встановлення механізму забезпечення швидкого розслідування кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та спрощення процедури судового розгляду.

Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про повернення прокурору обвинувального акта для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України.

Оскільки суд прийшов до висновку, про повернення обвинувального акта прокурору, питання про прийняття до провадження цивільних позовів не вирішується, через що вони мають бути повернуті представнику потерпілих.

Керуючись ст. ст. 11, 12 КК України, ст. ст. 314, 372 КПК України, п. 5 абзацу 4 Розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», суд

постановив:

обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 4 ст. 296 КК України, повернути прокурору для внесення з урахуванням вимог глави 25 Кримінального процесуального кодексу України;

цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 18 078 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, повернути разом з додатками представнику потерпілого адвокату ОСОБА_8 ;

цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування 13 700 грн. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, повернути разом з додатками представнику потерпілого адвокату ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1