ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/884/19

Провадження № 1-кп/348/114/20

26 серпня 2020 року м. Надвірна
Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

представника потерпілого-адвоката: ОСОБА_5

обвинуваченої: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Надвірнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 за обвинувальним актом від 26.04.2019 про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , розлученої, на утриманні троє неповнолітніх дітей, з вищою освітою, працюючої в Яремчанській міській державній лікарні ветеринарної медицини на посаді ветеринарного фельдшера, раніше не судимої, громадянки України

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_6 умисно спричинила потерпілому ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

Кримінальний проступок нею вчинено при наступних обставинах.

03 березня 2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на грунті довготривалих неприязних відносинах виник конфлікт. Під час вказаного конфлікту у ОСОБА_6 виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на умисне спричинення тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_6 взяла із землі в руку камінь розміром 10x10x15 см., та перебуваючи на відстані до трьох метрів від потерпілого, цілеспрямовано кинула його в область живота ОСОБА_4 .

В результаті неправомірних дій ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця передньої черевної стінки живота, що згідно висновку судово-медичного експерта № 54 від 16 березня 2019 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнала частково, суду пояснила, що вона проживає в АДРЕСА_1 . З потерпілим ОСОБА_4 на протязі останніх п`яти років перебуває в неприязних відносинах з приводу користування земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2 , на якій вона тримає худобу.

03.03.2019 близько 09 год. 00 хв. вона перебувала в АДРЕСА_2 , де обходила худобу та викидала гній. В цей момент до неї підійшов ОСОБА_4 та почав на неї кричати, щоб вона не викидала відходи. Між нею та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_4 почав ображати її нецензурними словами, після чого кинув у неї пластмасовим відром. У відповідь вона взяла із землі в руку камінь, та перебуваючи на відстані до трьох метрів від ОСОБА_4 , кинула у нього камінь, після чого втекла до хати. В момент конфлікту на подвір`я вийшла дружина ОСОБА_4 з сином, яка бачила конфлікт. Зазначає, що конфлікт розпочав ОСОБА_4 , який ображав її та її дітей нецензурними словами, та кинув у неї пластмасове відро, а вона кинула камінь у відповідь. Цивільнй позов потерпілого про стягнення з неї моральної шкоди не визнає.

Не зважаючи на часткове визнання вини обвинуваченою її вина у вчиненні кримінального проступку доводиться також зібраними по кримінальному провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченою ОСОБА_6 перебуває в неприязних відносинах, оскільки вона користується земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2 , на якій випасає худобу та викидає відходи від тваринництва.

03 березня 2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебувала на своїй земельній ділянці, де викидала відходи.

Він зробив ОСОБА_6 зауваження, щоб вона не викидала відходи. Однак ОСОБА_6 взяла із землі в руку великий камінь, та перебуваючи на відстані до трьох метрів від нього, цілеспрямовано кинула камінь в область його живота.

Від даного удару він відчув сильну біль, йому було тяжко дихати. Його дружина, яка бачила дану подію, викликала швидку допомогу, та він поїхав у лікарню.

В результаті дій ОСОБА_6 йому було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді синця передньої черевної стінки живота, що згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Зазначив, що обвинувачена ОСОБА_6 на даний час продовжує вчиняти протиправні дії. Просить суд обрати обвинуваченій покарання відповідно до закону. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченої в його користь заподіяної моральної шкоди підтримує повністю та просить його задоволити. Завдана йому моральна шкода полягає в тому, що в результаті неправомірних дій обвинуваченої було порушено нормальний ритм його життя, він переніс фізичну біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, емоційний стрес, який супроводжувався почуттями образи, приниженої гідності.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_2 , та є дружиною потерпілого ОСОБА_4 . У неї та її чоловіка склались неприязні відносини з обвинуваченою ОСОБА_6 з приводу того, що вона користується земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2 , поряд з їхнім господарством, на якій викидає відходи від тваринництва.

03.03.2019 біля 09.00 год. вони з чоловіком та неповнолітнім сином перебували вдома в АДРЕСА_2 . Чоловік ОСОБА_4 пішов годувати собаку, а вони з сином перебували в хаті. Через деякий час вона почула на подвір`ї крики та разом з сином вибігла на подвір`я, де побачила, як ОСОБА_6 , перебуваючи на своєму подвір`ї, погрожувала її чоловікові ОСОБА_4 та кричала на нього, після чого взяла камінь та кинула в її чоловіка, який перебував на їхньому подвір`ї. Камінь влучив чоловікові в живіт, від чого він схопився за живіт та кричав від болю. Вона викликала швидку допомогу, та чоловік поїхав у лікарню.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що проживає в АДРЕСА_2 , та є сусідкою потерпілого ОСОБА_4 . Обвинувачена ОСОБА_6 користується земельною ділянкою, розташованою в АДРЕСА_2 , на якій викидає відходи від тваринництва. Дана земельна ділянка знаходиться по сусідству з господарством ОСОБА_4

03.03.2019 біля 09.00 год. вона вийшла на подвір`я свого господарства, та побачила, як ОСОБА_6 на своїй земельній ділянці викидала відходи від тваринництва. В цей момент на подвір`я свого господарства вийшов ОСОБА_4 , який зробив ОСОБА_6 зауваження, щоб вона не викидала відходи близько від його хати. Однак ОСОБА_6 почала йому погрожувати, після чого взяла із землі в руку великий камінь, та кинула в ОСОБА_4 в область його живота. ОСОБА_4 схопився за живіт та почав кричати від болю. В цей момент на подвір`я також вийшла дружина ОСОБА_4 , яка викликала швидку допомогу.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка неповнолітній ОСОБА_10 суду пояснив, що ОСОБА_4 є його тато.

03.03.2019 біля 09.00 год. вони з татом та мамою перебували вдома в с. Заріччя. Тато пішов годувати собаку, а вони з мамою перебували в хаті. Через деякий час вони з мамою почули на подвір`ї крики та вибігли на подвір`я. Він побачив, як ОСОБА_6 кричала на його тата, після чого підняла з землі камінь та кинула в його тата. Камінь влучив його в живіт, від чого він зігнувся та кричав від болю. Мама викликала швидку допомогу, та тато поїхав у лікарню.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснив, що є батьком обвинуваченої ОСОБА_6 , яка проживає по сусідству з ОСОБА_4 .

Між його дочкою ОСОБА_6 та сім`єю ОСОБА_12 склались неприязні відносини з приводу користування земельною ділянкою, яка належить його дочці.

03.03.2019 до нього прийшла його дочка ОСОБА_6 та сказала, що близько 09.00 год. між нею та ОСОБА_4 знову виник конфлікт з приводу того, що вона на своїй земельній ділянці викидала гній. Зі слів ОСОБА_6 ОСОБА_4 почав ображати її нецензурними словами та кинув у неї пластмасовим відром, а вона у відповідь кинула у нього каменем. Після цього конфлікт припинився.

Вина обвинуваченої ОСОБА_6 також доводиться письмовими доказами:

-даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.03.2019, з якого вбачається, що 03.03.2019 близько 09.00 год. невідома особа, перебуваючи по вул. Коцюбинського в с. Заріччя, Надвірнянського району, вчинила із ОСОБА_4 словесний конфлікт, в ході якого завдала останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної гематоми черева (а.с. 91);

-даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 04.03.2019, з якого вбачається, що при проведенні огляду приватного господарства, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_4 , на розкопаній замлі під правим парканом за спорудою колодязя було виявлено камінь, який упаковано в поліетиленовий пакет та вилучено (а.с. 92-100);

-даними постанови про визнання речовим доказом від 05.03.2019, з якої вбачається, що вилучений під час огляду місця події 04.03.2019 камінь визнано речовим доказом по кримінальному провадженні (а.с. 101);

-даними протоколу огляду речового доказу та фототаблиці до нього від 05.03.2019, з якого вбачається, що слідчим було проведено огляд речового доказу, а саме каменя, вилученого 04.03.2019 під час огляду місця події в АДРЕСА_2 . Даний камінь має форму, подібну до піраміди, приблизною формою 10х10х15 см. На момент огляду поверхня суха, чиста, гострі краї відсутні, всі краї заокруглені (а.с. 102-104);

-даними висновку експерта № 54 від 16.03.2019, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 виявлений синець передньої черевної стінки живота, який отриманий від дії тупого твердого предмету, може відповідати терміну утворення, вказаному в ухвалі слідчого судді, і згідно «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до легких тілесних ушкоджень (а.с. 105).

Зазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченою ОСОБА_6 кримінального проступку, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням потерпілого, свідків, письмовим доказам по справі.
При цьому суд зазначає, що обвинувачена ОСОБА_6 в ході судового розгляду не заперечила того факту, що мав місце конфлікт з потерпілим та вона кинула у потерпілого каменем, пояснюючи свої дії захистом внаслідок попередніх неправомірних дій потерпілого відносно неї, який кинув у неї пластмасовим відром, та ображав її дітей.

Суд також дійшов висновку про те, що обвинувачена не знаходилася у стані необхідної оборони, оскільки події, які передували нанесенню тілесних ушкоджень, а також характер, обстановка та обставини конфлікту, не дозволяють зробити такий висновок, так як удар каменем обвинувачена завдала не з метою самозахисту, а будучи обуреною попередньою поведінкою потерпілого. Наведені обставини свідчать, що обвинувачена не перебувала у стані необхідної оборони і не перевищувала її меж, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні жодні докази того, що саме в момент спричинення потеріплому тілесних ушкоджень, з боку останнього була реальна загроза та існувало суспільно-небезпечне посягання на життя і здоров`я обвинуваченої.
Тому пояснення обвинуваченої про те, що камінь вона кинула у відповідь дії потерпілого, який кинув у неї пластмасовим відром, суд розцінює, як обраний нею спосіб свого захисту.

Винуватість обвинуваченої у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому підтверджується показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які узгоджуються між собою, були незмінними протягом усього слідства, вони узгоджуються з іншими доказами, а саме протоколом огляду місця події від 04.03.2020, висновком експертизи № 54 від 16.03.2020, які в свою чергу свідчать про винуватість ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого їй діяння.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні надав суду послідовні показання в частині спричинення йому тілесних ушкоджень, які відповідають фактичним обставинам справи, конкретизував їх, наполягає на них. Його пояснення узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які підтвердили, що 03 березня 2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 , між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 мав місце конфлікт, в ході якого обвинувачена взяла із землі в руку камінь та цілеспрямовано кинула його в область живота ОСОБА_4 .

Наведені показання потерпілого щодо характеру та ступеню тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, їх локалізації, підтверджуються висновком судово-медичної експертизи.
Таким чином, оцінюючи в сукупності здобуті докази, дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст 94 КПК України суд прийшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки вона умисно заподіяла ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 суд врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, особу винної, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває та обставину, що пом`якшує покарання: активне сприяння розриттю кримінального правопорушення, так як обвинувачена під час досудового розслідування та в суді давала послідовні визнавальні показання, добровільно брала участь у слідчих діях.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої, судом встановлено не було.

Згідно висновків досудової доповіді від 09.10.2019, підготовлених органом пробації, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченої без позбавлення волі або без обмеження на певний строк можливе та не становить високої небезпеки (у т.ч. окремих осіб) (а.с. 51-52).

Враховуючи наведене, беручи до уваги думку потерпілого відносно покарання, який просить покарати обвинувачену по закону, особу винної суд прийшов до висновку, що обвинуваченій слід обрати покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального проступку, передбаченого Особливою частиною КК України, у виді штрафу.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченої та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченої.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди слід задоволити частково з таких підстав.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілим ОСОБА_4 перенесено фізичну біль, душевні страждання, переживання за своє здоров`я, вимушені зміни у життєвих планах і стосунках, він пережив емоційний стрес, який супроводжувався почуттями образи, приниженої гідності. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди в даному випадку суд керується засадами розумності, виваженості та справедливості і враховує майновий стан обвинуваченої ОСОБА_6 , а тому суд вважає за можливе зменшити заявлену потерпілим суму моральної шкоди до 3000 грн., оскільки такий розмір забезпечить баланс між захистом порушених прав позивача та інтересів відповідача (п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України).

Щодо вимоги потерпілого в частині вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу судзазначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 1ст. 118 цього Кодексудо процесуальних витрат, в тому числі, належать витрати на правничу допомогу.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК Українивид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, розмір процесуальних витрат, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла, і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Частиною восьмоюстатті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Представник потерпілого до закінчення судових дебатів зробив заяву про налдання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
В задоволенні клопотання обвинуваченої та її захисника про скасування ухвали суду від 20.05.2019 про накладення на обвинувачену ОСОБА_6 грошового стягнення за неявку в підготовче судове засідання на 20.05.2019 без поважних причин слід відмовити, оскільки стороною захисту не наведено належних доказів на підтвердження поважності причин неявки в підготовче судове засідання та не повідомлення про причини неявки.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України ,суд-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680,00 грн. (шістсот вісісдесят гривень).

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задоволити часткого.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 3000 (три тисячі гривень) завданої моральної шкоди.

Речовий доказ: камінь, вилучений під час огляду місця події 04.03.2019 за адресою: АДРЕСА_2 , який передано на зберігання до камери зберігання ресових доказів Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вироку суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1