УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

представника власника майна ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейма» адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно,

в с т а н о в и в :

в провадження Шевченківського районного суду м. Києва 26.10.2020 надійшло клопотання представника власника майна ТОВ «Фрейма» адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно.

Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 по справі № 761/25814/18 в межах кримінального провадження № 0000081 від 18.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, накладено арешт на 48 об`єктів нерухомого майна, в тому числі, на нерухоме майно ТОВ « Фрейма», а саме: двоповерхову нежитлову будівлю за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А.

На переконання представника власника майна при накладенні арешту на майно ТОВ « Фрейма», а саме: двоповерхову нежитлову будівлю за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, не були дотримані загальні засади кримінального провадження, оскільки вказане нерухоме майно не є об`єктом кримінального правопорушення, що розслідується, тобто не відповідає критеріям речових доказів передбаченим ст. 98 КПК України, ТОВ «Фрейма» та його службові особи не мають відношення до кримінального правопорушення, що розслідується, клопотання слідчого було розглянуте без повідомлення власника, слідчий суддя поверхнево підійшов до вирішення питання про арешт майна, що і призвело до необґрунтованого накладення арешту на майно ТОВ «Фрейма».

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 , клопотання підтримав, з мотивів у ньому наведеним та просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначила, що арешт накладено відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з метою збереження речових доказів.

Так, кримінальне провадження розслідується з 2014 року, кримінальні правопорушення обставини яких встановлюються є багатоепізодними, матеріали провадження налічують понад 3000 томів, а тому, враховуючи складність кримінального провадження не є можливим завершити досудове розслідування, що виправдовує подальший арешт майна, що є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Також, не заслуговують на увагу доводи представника власника майна, що дане майно та ТОВ «Фрейма» не фігурує у фабулі кримінального правопорушення, наведеній у витягу з ЄРДР, оскільки у вказаній фабулі наводиться коротка фабула, з якої неможливо встановити весь предмет досудового розслідування. Крім того факт законності набуття вказаного майна ТОВ «Фрейма» є предметом перевірки.

Слідчий суддя, вислухавши думку представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 по справі № 761/25814/18 в межах кримінального провадження № 0000081 від 18.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, накладено арешт на 48 об`єктів нерухомого майна, в тому числі, на нерухоме майно ТОВ « Фрейма», а саме: двоповерхову нежитлову будівлю за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А.

При цьому, як слідує з мотивувальної частини згаданої ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту стали висновки слідчого судді про те, що таке майно відповідає критеріям речових доказів ,наведених у ст. 98 КПК України, оскільки постановою слідчого 16.06.2018 в особливо важливих справах 1 відділу 1 Управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України майора юстиції ОСОБА_5 визнане речовими доказами з тих підстав, що об`єкти нерухомого майна, є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій, та є матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення.

Разом із тим, наведені у клопотанні по скасування арешту майна дані, а також дані наданих матеріалів на обґрунтування клопотання, вказують про помилковість висновків слідчого судді про відповідність нерухомого майна ТОВ «Фрейма», а саме: двоповерхової нежитлової будівлі за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, критеріям речових доказів, визначених у ст. 98 КПК України.

Так, як убачається з обставин набуття ТОВ «Фрейма» права власності на арештоване майно, а саме двоповерхової нежитлової будівлі за адресою: Одеська область, м.Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, воно набуте на підставі договору купівлі-продажу від 03.04.2017 року посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим номером 493, укладеного із Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного Банку України, як Продавцем.
Вказаний договір укладено у зв`язку з проведенням електронних торгів з реалізації двоповерхової нежитлової будівлі за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А від 14.03.2017 року, переможцем яких визнано ТОВ «ФРЕЙМА» із найвищою ціновою пропозицією 5 537 746, 00 грн. (протокол №242691).
Зазначені кошти сплачені на користь Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного Банку України у повному обсязі до підписання договору купівлі-продажу від 03.04.2017 (п. 2 договору купівлі-продажу від 03.04.2017).
При цьому, право продажу вказаного об`єкту виникло у Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного Банку України на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої Продавець, як первинний Іпотекодержатель за іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , від 07.09.2009 за реєстровим номером 3708, а також, як наступний Іпотекодержатель за договором наступної іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , від 31.07.2014 за реєстровим №846, має право для задоволення своїх вимог згідно із застереженням про забезпечення вимог іпотекодержателя, яке міститься у договорі наступної іпотеки від 31.07.2014 за реєстровим №846 шляхом звернення стягнення на вказане нерухоме майно, яке належало ПАТ «Футбольний Клуб «Чорноморець».
Тобто, договором наступної іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 , від 31.07.2014 за реєстровим №846, не забезпечувалась можливість повернення коштів на користь АТ «Імексбанк», а навпаки, забезпечувалась можливість повернення вкладу із відсотками Банком вкладнику.
Отже, на теперішній час Протокол електронних торгів від 14.03.2017 року не оскаржений, не скасований, договір купівлі-продажу від 03.04.2017 року сторонами або іншими зацікавленими особами не оскаржувався, судом недійсним не визнаний.
Наведене свідчить про те, що арешт на майно підприємства накладено у зв`язку із ненаданням суду повної інформації щодо викладеної процедури набуття ТОВ «ФРЕЙМА» права власності на двоповерхову нежитлову будівлю за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, не доведенням органом досудового розслідування факту порушення прав потерпілого.
Так, слідчий у клопотанні про накладення арешту зазначав, що для заволодіння кредитними коштами в сумі 3,4 млрд. грн., наданими Національним банком України на підтримання ліквідності АТ «Імексбанк» службові особи АТ «Імексбанк» передали об`єкти на які накладено арешт у заставу Національному Банку України за завищеною оціночною вартістю.
Проте, вказані обставини щодо двоповерхової нежитлової будівлі за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, що на теперішній час належить ТОВ «ФРЕЙМА» не відповідають дійсності, оскільки вказаний об`єкт не передавався у заставу (іпотеку) Національному Банку України для забезпечення повернення кредитних коштів, наданих на підтримання ліквідності АТ «Імексбанк» на підставі кредитних договорів № 55 від 23.04.2008, №73 від 06.11.2008, № 2 від 04.02.2009, № 48 від 17.04.2009, № 29 від 26.11.2009 та № 60 від 28.11.2014, відповідні записи у державних реєстрах відсутні.
Крім того, твердження слідчого у клопотанні про арешт майна, що розпорядження двоповерховою нежитловою будівлею за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, яка раніше належала ЗАТ «ФК Чорноморець», було здійснено після фактичного відсторонення ОСОБА_8 від можливості впливати на рішення вказаного підприємства, спростовуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі протоколом допиту ОСОБА_8 у якості потерпілого.
Отже, нерухоме майно ТОВ «ФРЕЙМА», а саме двоповерхова нежитлова будівля за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А не відповідає критеріям речових доказів передбачених ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України.
Так, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000081 здійснюється з 2014 року, тоді як відчуження об`єкту на законних підставах здійснено у 2017 році. Відтак, відчуження нерухомого майна на користь ТОВ «ФРЕЙМА» не може свідчити про вчинення зазначеного відповідного кримінального правопорушення, а об`єкт нерухомого майна не може бути доказом у вказаному кримінальному провадженні, адже набуття підприємством права власності на об`єкт відбулося через 3 роки, після скоєння злочину та внесення відповідних відомостей до ЄРДР України.
Так само, не було доведено слідчим та прокурором того, що потреби досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йшлося в клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається для забезпечення збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися в клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, наведене вище дає підстави для висновку, що в кримінальному провадженні, в межах якого накладено арешт на згаданий об`єкт нерухомого майна, порушено справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

А тому, арешт накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 по справі № 761/25814/18 в межах кримінального провадження № 0000081 від 18.03.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, на нерухоме майно ТОВ « Фрейма», а саме: двоповерхову нежитлову будівлю за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, з урахуванням набуття їх у законний спосіб ТОВ «Фрейма», є таким, що направлений на порушення права власності та права на мирне володіння майном.

На підставі наведеного, клопотання представника власника майна ТОВ «Фрейма», адвоката ОСОБА_3 , слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

клопотання представника власника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Фрейма» адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту на майно задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23.07.2018 у справі № 761/25814/18 провадження № 1-кс/761/17443/2018 у кримінальному провадженні № 0000081 на двоповерхову нежитлову будівлю за адресою: Одеська область, м. Іллічівськ, вулиця Героїв Сталінграду, будинок 12-А, реєстраційний номер 08, яка належить ТОВ «Фрейма» () на праві власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя