Справа № 301/1911/20

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2020 р. Іршавський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження №0000591 від 21 липня 2020 року, про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стриховці, Ярмолинецького району, Хмельницької області, освіта середня, пенсіонер, не одружений, проживаючий АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 у липні 2010 року, встановити більш точну дату та час в ході досудового розслідування не представилось можливим, діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 року №622, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи, що внаслідок таких дій буде створено новий предмет, достовірно знаючи, що виготовлення вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу є незаконним, не маючи на те спеціального дозволу, маючи відповідні знання та навички роботи з інструментами для обробки металу, у гаражному приміщенні, за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з необхідних матеріалів, які раніше знайшов на території свого домогосподарства виготовив гладкоствольну вогнепальну зброю під патрон калібру 7,62x39 мм., яка згідно висновку експерта № 1/197 від 15.07.2020 є гладкоствольною вогнепальною зброєю - яка виготовлена в саморобний спосіб по типу пістолета під патрон калібру 7,62x39 мм.
Крім того, ОСОБА_4 , починаючи з липня 2010 року, встановити більш точну дату та час в ході досудового розслідування не представилось можливим, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного носіння та зберігання вогнепальної зброї, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, в порушення вимоги п. 1,2 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 року №2471-XII, п. 9 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №576, а також положення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 року №622, виготовлену гладкоствольну вогнепальну зброю у липні 2010 року, під патрон калібру 7,62x39 мм., яка згідно висновку експерта № 1/197 від 15.07.2020 є гладкоствольною вогнепальною зброєю - яка виготовлена в саморобний спосіб по типу пістолета під патрон калібру 7,62x39 мм., без відповідного на те дозволу, з приміщення гаражу, яке розташоване на території його домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу, переніс до будинку за місцем свого проживання, де зберігав до 06 квітня 2020 року, коли на підставі ухвали слідчого судді Іршавського районного суду від 06 квітня 2020 року, працівниками поліції, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263-1 КК України, а саме незаконне виготовлення вогнепальної зброї та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме зберігання, носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, розкаявся у вчиненому та просив не застосовувати суворе покарання, при цьому суду пояснив, що виготовив в 2010 році вогнепальну зброю «пугач» під патрони калібру 7,62х39 мм. з метою використання в сільському господарстві, заряджав даний пристрій тільки холостими патронами, так як на його полях він вирощував сільськогосподарські культури, а саме соняшник та кукурудзу, а птахи завдавали шкоду даним культурам, він їх відлякував пострілами, використовував даний пристрій тільки декілька разів. Весь час дану вогнепальну зброю, яка виготовлена ним в саморобний спосіб, до моменту вилучення її працівниками поліції 06 квітня 2020 року, зберігав в приміщенні гаражу, яке розташоване на території його домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 263-1 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, а саме доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, часу, місця, способу, мети та мотивів його вчинення, винуватості обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, чи вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та обмежився таким обсягом дослідження доказів: допит обвинуваченого, дослідження матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дослідження доказів щодо судових витрат.
Оцінюючі досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України. Його дії правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки він вчинив незаконне виготовлення вогнепальної зброї, а також незаконне зберігання, носіння вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу. Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.
При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.
В даній справі, суд, призначаючи покарання обвинуваченому, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчинених злочинів, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.
Так, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, пенсіонер, на обліку у психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

При цьому до обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї винуватості, каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Також суд ураховує те, що обвинувачений усвідомлює про настання наслідків, які завдані кримінальними правопорушеннями.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

За змістом ст.12 КК України вчинені злочини відносяться до категорії тяжких злочинів.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Враховуючи всі обставини справи та ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 263 КК України та ч.1 ст.263-1 КК України на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження і профілактики вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого.
Разом із тим суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства. При цьому суд враховує те, що він за місцем проживання характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину у скоєному визнав, щиро кається у вчиненому, згідно висновку досудової доповіді Іршавського районного відділу в Закарпатській області «Центр пробації» ризик вчинення повторно кримінального правопорушення оцінюється як - середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як - середній, та можливе застосування покарання не пов`язане з позбавленням волі. Тому, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, ОСОБА_4 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За таких обставин покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ст. 70 КК України.
У відповідності до ст. ст. 122, 124 КПК України документальне підтвердження процесуальних витрат на залучення експертів в матеріалах кримінального провадження, що підтверджується довідкою про витрати на проведення експертизи №1/197 від 15.07.2020 року в розмірі 1961 гривень 40 копійок підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь Держави.
Долю речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
На підставі наведеного та керуючись ст. 70 КК України, ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України суд ,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (три) роки та 1 (один) місяць позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 3 (три) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.
Згідно ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Судові витрати за виконання експертизи стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в загальній сумі 1961 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна) гривня 40 коп.
Речові докази : гладкоствольну вогнепальну зброю, під патрон калібру 7,62x39 мм., яка згідно висновку експерта № 1/197 від 15.07.2020 є гладкоствольною вогнепальною зброєю - яка виготовлена в саморобний спосіб по типу пістолета під патрон калібру 7,62x39 мм, яку поміщено в спец пакет НПУ ГСУ №7254706 та одорологічний слід із гладкоствольної вогнепальної зброї, під патрон калібру 7,62x39 мм., який поміщено в спец пакет НПУ ГСУ INZ 1054716, які передано на зберігання до кімнати збереження речових доказів Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Іршавського

районного суду : ОСОБА_1