Справа №463/5670/20
Провадження №1-кс/463/3302/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим, -

встановив:

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові (далі ДБР), ОСОБА_5 від 09.06.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000026.

Скаргу мотивує тим, що оскаржуваною постановою слідчого ДБР всупереч вимогам ст.55 КПК України відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою, незважаючи на її побиття у приміщенні Великоберезнянського райвідділу поліції, а також наявність в матеріалах кримінального провадження висновоку експерта про завдання їй тілесних ушкоджень. Крім цього, вважає, що відмова у визнанні ОСОБА_3 потерпілою на підставі того, вона та її представник не наділені правом звернення з відповідним клопотанням не передбачено ч.5 ст.55 КПК України.

З урахуванням наведеного просить постанову слідчого скасувати і зобов`язати його повторно розглянути клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою.

В судове засідання ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не з`явилися, разом з тим останній скерував клопотання про розгляд скарги без його участі та участі ОСОБА_3 , вимоги скарги підтримав та просив скаргу задовольнити.

Слідчий ДБР на розгляд скарги не з`явився, разом з тим скерував заперечення на скаргу, у яких в задоволенні скарги просив відмовити та розглянути таку без його участі. Зазначив, що ОСОБА_3 та її представник не наділені правом на звернення до слідчого із клопотанням про визнання її потерпілою, тому вважає оскаржувану постанову правомірною.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається зі змісту постанови слідчого ДБР від 09.06.2020 у визнанні ОСОБА_3 потерпілою відмовлено з тих підстав, що остання та її представник згідно зі сст.220 КПК України не наділені правом на звернення до слідчого із клопотанням про визнання потерпілою.

Статтею 220 КПК України визначено порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування та у такій йдеться про клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Разом з тим, слідчим ДБР не враховано, що відповідно до ч.1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні, слідчим ДБР не враховано, що до ЄРДР відповідні відомості внесено саме за заявою, зокрема ОСОБА_3 , а також не надано оцінки доводом щодо завдання останній шкоди.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова є передчасною, тому підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

Керуючись вимогами статей 303, 307, 372 КПК України, -

постановив:
Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 від 09.06.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000026.

Зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_5 повторно розглянути клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 від 24.03.2020 про визнання ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000026.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1