Справа № 158/2066/19
Провадження № 1-кп/0158/13/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Ківерці клопотання прокурора Ківерцівського відділу Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Ківерцівського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження до ОСОБА_4 були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження - запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 10 серпня 2020 року.

Оскільки строк запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту обвинуваченого закінчується 10 серпня 2020 року, тому за клопотанням прокурора вирішується питання про продовження застосування запобіжних заходів щодо обвинуваченого на 60 днів.

Заслухавши думку прокурора який просив продовжити запобіжний захід у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , заборонивши залишати місце проживання з 21 години до 06 години, обґрунтовуючи клопотання тим, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні провадження.

Думку захисника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , який зазначив, що за час досудового розслідування ОСОБА_4 жодного разу не було порушено зобов`язання, покладені на нього судом. Також зазначає, що обвинувачений постійно працевлаштований та має на утриманні дитину, а тому просить відмовити у клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вказав, що на даний час у кримінальному провадженні виникли та стали достатніми підстави для висновку про можливість зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , що знаходиться під домашнім арештом, на більш м`який у виді особистого зобов`язання.

Згідно п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожен має право на доступ до правосуддя та на справедливий і відкритий розгляд його справи впродовж розумного строку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини в кримінальних справах розумний строк, про який йдеться у п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з моменту обвинувачення особи, тобто з часу, коли компетентні органи офіційно її повідомили, що вона вчинила злочин. Стосовно закінчення цього строку у кримінальних справах період, про який йдеться у п.1 ст. 6 Конвенції, охоплює все провадження, включаючи оскарження (Рішення Європейського суду з прав людини «Меріт проти України»).

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження домашнього арешту (Рішення Європейського суду з прав людини «Яблонський проти Польщі»).

Незважаючи на тяжкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії - ст. 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості.

Суд безпосередньо враховує характер та обсяг дій обвинуваченого ОСОБА_4 згідно з обвинуваченням.

Суд вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом буде суперечити ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який особа знаходиться під домашнім арештом, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під домашнім арештом має бути винятковим запобіжним заходом.

У відповідності до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Посилання прокурора на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час не відпали, у кримінальному провадженні не допитані усі свідки, не досліджені письмові докази, тому є можливість впливу обвинуваченого на свідків та переховування від суду з метою уникнення покарання, суд не може взяти до уваги, оскільки, суд виходячи з принципу змагальності не отримав від прокурора жодного доказу на підтвердження його посилань.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом, особу обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, характер діяння, суд вважає недоцільним продовження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання з покладенням на нього відповідних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331, 369, ч.ч. 1,2 ст. 307 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 міру запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі процесуальні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі 1 (однієї) мінімальної заробітної плати.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання визначити на строк два місяці з моменту оголошення даної ухвали.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального прокурора.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя

Ківерцівського районного суду ОСОБА_1