Справа № 488/3676/17
Провадження № 1-в/488/156/20
У Х В А Л А
іменем України

16.12.2020 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,
розглянувши подання Корабельного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області (далі центр з питань пробації) про звільнення від покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія, громадянина України, українця, засудженого вироком Корабельного районного суду міста Миколаєва від 16.01.2018 року за частиною 1 статті 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 гривень,

В С Т А Н О В И В:
08 жовтня 2020 року центр з питань пробації звернувся до суду із поданням про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання, мотивоване закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.
Представник органу з питань пробації дане подання підтримав.
Прокурор вважав за можливе подання задовольнити, при цьому висловлюючи свою думку вказував на те, що ОСОБА_5 достеменно був обізнаний про призначене йому покарання у виді штрафу відповідно до вироку суду від 16.01.2018 року, яким затверджено угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим, та які дійшли узгодження саме щодо такого виду покарання. В подальшому, ОСОБА_5 також надав розписку органу пробації про обізнаність щодо строків сплати штрафу та необхідність надання платіжного документу щодо цього.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про причину неявки не повідомив.

Привід відносно нього не виконаний, надано матеріали щодо неможливості виконання приводу. При цьому, рапорт працівника поліції щодо непроживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , не узгоджується з поясненнями свідка ОСОБА_6 , який зазначив, що не бачив ОСОБА_5 протягом півроку, а чи проживає він за цією адресою чи ні, не знає.

Заслухавши думку прокурора та представника органу з питань пробації, дослідивши матеріали долучені до подання, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.
Згідно з п. 1 ч.1 ст. 80 КК України особа, засуджена до покарання менш суворого ніж обмеження волі, звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання обвинувальним вироком законної сили пройшло 2 роки.
Згідно ч.3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.
Як встановлено, вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.01.2018 року, затверджено угоду про примирення, укладену між ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 , якими узгоджена міра покарання обвинуваченому у виді штрафу в сумі 850 грн. ОСОБА_5 засуджений ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, був присутній при оголошенні вироку.
Згідно з ч.1 ст.26 Кримінально-виконавчого Кодексу України N1129-IV від 11 липня 2003 року із змінами та доповненнями, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це шляхом надання документа про сплату штрафу.
В порушення даної норми, у місячний строк після набрання вироком суду законної сили, ОСОБА_5 штраф не сплатив.
З матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що 13.03.2018 року ОСОБА_5 отримав виклик про явку до уповноваженого органу з питань пробації. 19.03.2018 року ОСОБА_5 з`явився до Корабельного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області та надав пояснення, в яких зазначив, що протягом тижня сплатить штраф та надасть документ щодо цього.
Відтак, ОСОБА_5 достовірно знав про необхідність сплати штрафу, при цьому покарання не виконав, а звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, про що ставить питання орган з питань пробації, виключає цілі і завдання кримінального покарання як такого.
Більш того, в квітні 2020 року у задоволенні аналогічного подання про звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 у зв`язку із закінченням строків давності, Корабельним районним судом м. Миколаєва було відмовлено. Як слідує зі змісту ухвали суду, підставою такої відмови стало те, що засуджений достовірно знав про своє зобов`язання щодо сплати штрафу, але тривалий час його не виконував, крім того ухилявся від явки до уповноваженого органу з питань пробації, з чого слідує про зупинення строку давності виконання вироку, а не про його закінчення.
Як пояснив представник органу з питань пробації дана ухвала вказаним органом не оскаржувалась. З часу відмови (04.06.2020 р.) у задоволенні попереднього аналогічного подання обставини не змінилися. До поліції з приводу перевірки наявності у діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України, не зверталися через відсутність нормативного врегулювання їх повноважень щодо цього.
В той же час суд зауважує, що орган з питань пробації, з урахуванням мети та завдань КВК України (ст.1), не обмежений у такій можливості, а відсутність чіткого нормативного врегулювання щодо обов`язку органу з питань пробації порушувати питання щодо наявності у діях особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України, не позбавляє права даний орган діяти в межах правового поля та порушувати таке питання, виходячи з певних обставин справи.
Натомість, зі змісту досліджених доказів слідує, що органом з питань пробації будь-які подання з приводу з`ясування обставин та факту скоєння ОСОБА_5 діяння за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, зокрема ухилення від відбування покарання у виді штрафу, скеровані до Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області не були.
Враховуючи наведене, за відсутності перевірки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування п.1 ч.1 ст.80 КК України та необхідним у задоволенні подання Корабельного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області відмовити.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537, ст. 539 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Корабельного районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16.01.2018 року за ч. 1 ст. 185 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м.Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1