Справа №579/1169/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/506/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження № 579/1169/19 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тулиголово Кролевецького району Сумської області, який проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Буринського районного суду Сумської області від 08.05.2018 за ч.2 ст.186, ч.1 ст.353, ст.70, ст.71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року, в якій він просить вирок суду змінити у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та зарахувати у строк відбування покарання строк його тримання під вартою з 02 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015.

Даним вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного цим вироком більш суворим, призначеним вироком Буринського районного суду Сумської області від 08 травня 2018 року, обвинуваченому ОСОБА_6 остаточно призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 20 вересня 2017 року.

Цим же вироком на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 обвинуваченому ОСОБА_6 зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 17 жовтня 2019 рок по 31 січня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченого на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 725,61 грн.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

За змістом доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, вказує на неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Так, просить звернути увагу на те, що за матеріалами даного кримінального провадження вчинив злочини в лютому 2017 року та 02 травня 2017 року, тобто до 20 червня 2017 року, а тому, на переконання апелянта, враховуючи позицію Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, у строк покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення з 02 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, чого не було зроблено судом першої інстанції.

За вироком суду, ОСОБА_6 визнаний винним в тому, що в один з днів лютого 2017 року, перебуваючи в будинку ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника будинку ОСОБА_8 , шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку належного ОСОБА_8 газового балону об`ємом 40 л, вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/280 від 31.01.2019р. 342,00 грн. З викраденим майном ОСОБА_9 залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд.

Окрім цього, 02 травня 2017 року в період з 9-00 год. по 10-00год. ОСОБА_9 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_3 діючи з корисливих мотивів, повторно, таємно, скориставшись відсутністю власника домогосподарства ОСОБА_10 , через незачинені ворота проник до гаражу, розташованого на території даного домогосподарства, звідки здійснив крадіжку належного ОСОБА_10 електродвигуна 3-х фазного на 380 В, потужністю 3,5 кВт, 3500 об/хв., вартістю згідно з висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/1772е від 31.05.2017р. 1025,00 грн. Після чого з викраденим майном ОСОБА_9 залишив місце злочину та розпорядився ним на власний розсуд. В результаті крадіжки потерпілому ОСОБА_10 заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 1025,00 грн.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України обґрунтовано доказами, які досліджено судом у порядку ч.3 ст.349 КПК України та ніким та ніким не оспорюються, тому суд апеляційної інстанції відповідно до ч.1 ст.404 КПК України переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 .

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній, а тому ці обставини не перевіряються колегією суддів, відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі у межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. При цьому, у строк попереднього ув`язнення включається, серед іншого, перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Положення ч.5 ст.72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч.1 ст.72 КК України визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч.2 ст.4 КК України.

Якщо особа чинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватись заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Закону №2046-VІІІ, то підчас зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015, в такому разі Закон № 838-VІІІ має переживаючи (ультраактивну) дію.

За матеріалами данного кримінального провадження, ОСОБА_6 вчинив злочини в лютому 2017 року та 02 травня 2017 року. В межах даного кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не обирався.

При цьому, як вбачається з ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 жовтня 2019 року, ОСОБА_6 , який засуджений вироком Буринського районного суду Сумської області від 08 травня 2018 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст.353, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі тимчасово залишено в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на час розгляду Шосткинським міськрайонним судом Сумської області матеріалів даного кримінального провадження (а.к.п.31-32).

Таким чином, суд першої інстанції із урахуванням правової позиції, яку викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, цілком обгрунтовано застосував до обвинуваченого ОСОБА_6 положення ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 та зарахував у строк покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 17 жовтня 2019 рок по 31 січня 2020 року (перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, не заслуговують на увагу доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про зарахування йому у строк покарання строк перебування під вартою з 02 травня 2017 року з розрахунку, передбаченому ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року, оскільки в дослідженому кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався, а злочини, за які ОСОБА_6 було засуджено вироком Буринського районного суду Сумської області від 08 травня 2018 року вчинені ним 20 вересня 2017 року, після набрання чинності Закону України №2046-VIII від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення», яким ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції, відповідно до якої попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Разом з цим, на час апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає зарахуванню строк його попереднього ув`язнення з 01 лютого 2020 року по 28 липня 2020 року включно за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України змінити.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01 лютого 2020 року по 28 липня 2020 року включно за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а особою, яка утримується під вартою в той самий строк з дня отримання копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4