ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1467/20 Справа № 201/9433/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року, у кримінальному провадженні № 0001741, за ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою слідчого судді від 05 жовтня 2020 року накладено арешт на вилучене в ході обшуку 03.10.2020 року майно, а саме на: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 заповнена ім`я ОСОБА_7 ; ключ від автомобілю FORD FIESTA д.з. НОМЕР_2 в одному екземплярі; сліп пакет з наявною всередині речовиною рослинного походження в подрібненому стані вилучену з салону автомобіля FORD FIESTA д.з. НОМЕР_2 , на автомобіль FORD FIESTA, номер шасі НОМЕР_3 білого кольору, 2013 року випуску, д.з. НОМЕР_2 , таблетки в кількості 10 одиниць білого кольору; блокнот сірого кольору з записами; блокнот чорного кольору з записами; мобільний телефон чорного кольору моделі АЙФОН7 сім картка НОМЕР_4 імей НОМЕР_5 ; мобільний телефон НОМІ імей: НОМЕР_6 імей: НОМЕР_7 ; мобільний телефон моделі АЙФОН 11 про, зеленого кольору кольору, мобільний телефон моделі АЙФОН 7 рожевого кольору, 49 сліп пакетів з наявними всередині речовиною рослинного походження в подрібненому стані.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що проводиться досудове розслідування за ч.2 ст. 307 КК України, в якому вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям речового доказу, а тому з метою недопущення переховування, забезпечення схоронності майна, чи уникнення пошкодження предмету злочинного посягання, а також проведення експертиз слідчий суддя наклав арешт.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.
Вимоги апеляційної скарги адвокат обгрунтовує тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як його висновки не відповідають матеріалам клопотання та фактичним обставинам справи. Адвокат вказує, що відповідно до доданих, до клопотання слідчого матеріалів не можливо встановити причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину. При цьому, адвокат вказує, що відповідно до протоколу огляду, слідча дія проводилася на службовому автомобілі працівників поліції, кому належить вилучене майно не можливо встановити. Крім того, захисник вказує, що обшук був проведений з порушенням, без ухвали слідчого судді, та зазначені 49 сліп-пакетів із невстановленою речовинною були виявлені не в межах обшуку, а в межах огляду на відкритій місцевості. Окрім цього, адвокат вказує, що хоч ОСОБА_7 і було затримано в порядку ст. 208 КПК України, однак в зв`язку із відсутністю підозри останнього було звільнено. Апелянт зазначає, що вилучене майно ніяким чином не відповідає критеріям речового доказу, передбаченим ст. 98 КПК України та вказує, що в силу ч.7 ст. 237 КПК України, предмети, які вилучено законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.
В апеляційному суді адвокат ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Прокурор відповідно до ст. 405 КПК України, був повідомлений належним чином, до апеляційного суду не з`явився, що не перешкоджає перегляду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення адвоката, перевіривши доводи апеляційної скарги, клопотання слідчого та наданні до нього матеріали, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З наданих до клопотання слідчого матеріалів видно, що СВ Соборним ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 00001741 від 02 жовтня 2018 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України (а.с.3), в межах якого слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна, яке слідчий суддя задовольнив.
Апеляційний суд перевіряючи матеріали клопотання вважає висновки слідчого судді про арешт майна передчасними.
Відповідно до змісту ч.2 ст.131 КПК України, арешт майна входить до видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно до ч.2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Частиною 2 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Апеляційний суд перевіривши клопотання слідчого та надані до нього матеріали вважає, що воно не відповідає вказаним вимогам кримінально процесуального закону.
Так, як видно з доданих до клопотання матеріалів, що 02 жовтня 2020 року слідчим проводився обшук транспортного засобу FORD FIESTA, 2013 року випуску, булого кольору, д.з. НОМЕР_2 , в ході якого було виявлено та вилучено речі на, які слідчий суддя наклав арешт. При цьому, з протоколу обшуку (а.с. 6-10) видно, що згоду ОСОБА_7 , який керував транспортним засобом, на обшук не надавав, що зазначено в протоколі, і ухвалу слідчого судді про проведення обшуку слідчий до клопотання не додав, у зв`язку з чим в апеляційного суду виникають сумніви щодо законності проведення слідчої дії.
Крім того, в клопотання слідчий зазначає, що вилучене майно відповідає критеріям речового доказу, однак не обгрунтовує належно, яким чином вилучене під час огляду та обшуку майно відноситься до кримінального провадження, а також не вказано підстави та мету накладення арешту майна відповідно до ст. 170 КПК України, чи містить воно сліди злочину, чи є знаряддям або предметом злочину тощо.
Не долучено до клопотання слідчим й постанови про визнання речовим доказом майно, яке було виявлено і вилучено під час огляду та обшуку. Разом з цим, слідчий суддя накладаючи арешт на майно не мотивував, з якою метою у відповідності до ч.2 ст. 170 КПК України, ним накладається арешт, яким саме критеріям речового доказу відповідають вилучені речі.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.171 КПК України, тому постановлене слідчим суддею рішення не можна вважати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді слід скасувати, а клопотання слідчого повернути прокурору для усунення недоліків відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року про арешт майна скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання СВ Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001741, за ч.2 ст.307 КК України, повернути прокурору ОСОБА_9 для усунення недоліків на протязі сімдесяти двох годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4