Справа № 304/1319/20 Провадження № 1-кс/304/412/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2020 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СД Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за № 0000069 від 29 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

начальник СД Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, на підставі матеріалів кримінального провадження, внесених до ЄРДР за № 0000069 від 29 жовтня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про накладення арешту на бензинову косу марки «STIHL» моделі FS 55 та шуруповерта марки «EINHELL», що були добровільно видані 29 жовтня 2020 року громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем АДРЕСА_1 . Клопотання мотивує тим, що 29 жовтня 2020 року близько 13.00 год до чергової частини Перечинського ВП надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканки АДРЕСА_2 , яка просить прийняти міри до свого племінника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у період часу з 01 вересня 2020 року по 29 жовтня 2020 року з її будинку, що в АДРЕСА_2 , викрав бензокосу марки «STIHL» моделі FS 55, планшет марки «HUAWEI» та шуруповерт марки «EINHELL». Дану подію того ж дня було внесено до ЄРДР за № 0000069 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Виїздом СОГ на місце події та вжитими заходами працівниками Перечинського ВП встановлено, що до вчинення крадіжки причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який видав працівникам поліції бензинову косу марки «STIHL» моделі FS 55 та шуруповерт марки «EINHELL». Того ж дня вказані речі були визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Отже враховуючи те, що для здобуття доказів та встановлення всіх обставин кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих дій, а також те, що вказані речі є об`єктами кримінально-протиправних дій, а відтак мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, начальник СД Перечинського ВП просить клопотання задовольнити.

Ініціатор клопотання у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав та просив задовольнити, а також провести розгляд такого за його відсутності, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

У судове засідання ОСОБА_6 також не з`явилася, будучи повідомлена про дату, час та місце розгляду клопотання у встановленому законом порядку.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не проводиться.

Слідчий суддя, вивчивши надані ініціатором клопотання матеріали, зваживши доводи викладені у клопотанні, приходить до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 40-1 КПК України дізнавач, серед іншого, уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 цього Кодексу під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 цього Кодексу арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З матеріалів клопотання видно, що 29 жовтня 2020 року надійшов протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, в якому заявник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просить прийняти міри до свого племінника ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у період часу з 01 вересня 2020 року по 29 жовтня 2020 року з її будинку, що в АДРЕСА_2 , викрав бензокосу марки «STIHL» моделі FS 55, планшет марки «HUAWEI» та шуруповерт марки «EINHELL» (а. с. 9-12, 11-13, 14).

Також встановлено, що 29 жовтня 2020 року дану подію було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно номер 0000069 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 185 КК України, що підтверджується Витягом з кримінального провадження № 0000069 від 29 жовтня 2020 року (а. с. 4).

Наявними у матеріалах клопотання письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 29 жовтня 2020 року підтверджується, що він близько двох місяців проживав у будинку тітки в м. Перечин та під час проживання викрав від неї бензокосу марки «STIHL», жовтого кольору, планшет марки «HUAWEI», білого кольору, шуруповерт невідомої марки та блендер. Вчинив крадіжку через складне матеріальне становище та частину речей здав до ломбарду в м.Ужгород (а. с. 11). На підставі протоколу огляду предмету від 29 жовтня 2020 року добровільно видав працівникам поліції бензомоторну косу марки «STIHL F 555» та шуруповерт марки «EINHELL» (8, 18-20).

Постановою про визнання речовим доказом та приєднання його до матеріалів кримінального провадження від 29 жовтня 2020 року вказану бензомоторну косу марки «STIHL» моделі FS 55, та шуруповерт марки «EINHELL», визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000069 (а. с. 24-25).

Зі змісту ч. 2 ст. 173 КПК України вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5)розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Дізнавачем доведено, що добровільно видані ОСОБА_5 речі мають значення речових доказів у кримінальному проваджені № 0000069 та відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України дізнавач довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 40-1, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

клопотання начальника СД Перечинського відділення Ужгородського відділу Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 , затверджене прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 на підставі матеріалів досудового розслідування, внесених до ЄРДР за №0000069 від 29 жовтня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на бензомоторну косу марки «STIHL» моделі FS 55 та шуруповерт марки «EINHELL», що були добровільно видані 29 жовтня 2020 року громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Виконання зазначеної ухвали покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 .

Згідно ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1