ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2945/20 Справа № 190/1003/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року про приведення у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року, щодо:
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції

засудженого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року вирок Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року приведено у відповідність до вимог чинного Кримінального кодексу України та ухвалено вважати ОСОБА_5 , засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України з призначеним покаранням у виді 2 років обмеження волі.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що згідно ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції чинній з 01.07.2020 року) санкція цієї статті передбачає максимальний вид покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років. Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 74 КК України, прийшов до переконання, що покарання призначене засудженому має бути приведене у відповідності до вимог вищенаведених норм права.
В апеляції:
- засуджений просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та зарахувати період відбуття покарання в місцях позбавлення волі на підставі ст. 72 КК України, з розрахунку одного дня позбавлення волі двом дням обмеження волі, починаючи з 22 січня 2020 року по теперішній час.
В обґрунтування вказує, що за оскаржуваною ухвалою погіршилося його становище, оскільки раніше він міг побачити своїх рідних через п`ять місяців, а тепер через десять місяців. Вказує, що на підставі ст. 72 КК України, один рік помножився на два роки, що не відповідає вимогами ст. 72 КК України.
Заслухавши сторони кримінального провадження, засудженого який підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, перевіривши і проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 74 КК України.
Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджено за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік.
Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 02 жовтня 2019 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_6 за вказаним вище вироком та направлено останнього для відбуття покарання.
01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, згідно якого були внесенні зміни до КК України, у тому числі до ч. 1 ст. 309 КК України, з якої виключили такий вид покарання, як позбавлення волі. Тобто, кримінальна відповідальність за злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, не скасована, проте пом`якшено покарання за вказане діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості.
Порядок вирішення питання щодо приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства у разі усунення кримінальної караності діяння чи пом`якшення покарання передбачений ч. 3 ст. 74 КК України, відповідно до якої призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність приведення вироку у відповідність до кримінального законодавства з визначенням ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді двох років обмеження волі, з урахуванням змін, внесених до КК України Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, а також вимог ст. 5 КК України.
Однак, під час приведення вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року у відповідність до вимог чинного законодавства, суд першої інстанції не виконав вимоги ч. 1 ст. 72 КК України, щодо необхідності зарахування відбутого засудженим покарання у виді позбавлення волі в строк відбування покарання у виді обмеження волі, що є підставою для зміни судового рішення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, у зв`язку з незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити, ухвалу суду першої інстанції змінити, вказавши про необхідність зарахування засудженому ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, строк його відбуття покарання у виді позбавлення волі з моменту затримання 22 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року включно, з розрахунку одного дня позбавлення волі двом дням обмеження волі, та остаточно до відбуття покарання ОСОБА_5 вважати 5 місяців 16 днів.
Керуючись ст.ст. 405,407, 413, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , задовольнити.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2020 року про приведення у відповідність до вимог Кримінального кодексу України та змін, внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII, вироку Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2018 року, щодо ОСОБА_6 , - змінити, доповнивши резолютивну частину абзацом:
Зарахувати засудженому ОСОБА_6 , в строк відбуття покарання, строк його відбуття покарання у виді позбавлення волі з моменту затримання 22 січня 2020 року по 29 жовтня 2020 року включно, відповідно до пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, з розрахунку одного дня позбавлення волі двом дням обмеження волі, та остаточно до відбуття покарання ОСОБА_6 вважати 5 місяців 16 днів.
В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4