Справа № 462/3608/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/926/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

в с т а н о в и л а :

ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2020 року клопотання слідчого слідчого відділу Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на час проведення досудового розслідування, тобто до 19 вересня 2020 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою, захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, та ухвалити нову якою у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001305 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Зокрема, посилається на те, що ОСОБА_7 вини у вчиненому не визнає, а матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно останнього можуть свідчити лише про факти фальсифікації матеріалів кримінального провадження, а саме: витяг з ЄРДР, яким о 14-24-04 год. 18 червня 2020 року були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення містять дані, що таке вчинене невідомою особою, а матеріали клопотання про продовження строку досудового розслідування містять дані про причетність до даного злочину ОСОБА_7 .

Вказує, що слідчими СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області допущено ряд порушень під час досудового розслідування, зокрема: сфальсифіковано протоколи допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які проводились з участю психолога ОСОБА_11 і батька ОСОБА_12 , оскільки візуально видно, що підписи на протоколах виконані різними особами. Також не зрозуміло яким чином орган досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР о 14-24-04 год. невстановленою особою, вже о 15 год. 36 хв. прибув з обшуком за місцем проживання ОСОБА_7 у АДРЕСА_2 . Дивним є той факт, як слідчий міг прийняти заяву ОСОБА_13 про вчинення злочину та одночасно провести допит останнього. Крім того, за час тримання під вартою з ОСОБА_7 не було проведено необхідних слідчих дій, допит останнього і слідчий експеримент були проведені вже після продовження строку тримання під вартою. З огляду на наведене, вважає, що дії правоохоронних органів суперечать чинному КПК України, а з наявних процесуальних документів незрозумілою є обґрунтованість підозри ОСОБА_7 .

Посилається на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим для ОСОБА_7 , оскільки він є особою молодого віку, студентом, має постійне місце проживання та роботи, до цього часу його не підозрювали у вчиненні злочину, а тому просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Крім того, з апеляційною скаргою на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2020 року звернувся підозрюваний ОСОБА_7 , який просить оскаржувану ухвалу змінити та обрати йому запобіжний захід без позбавлення волі.

В обгрунтування апеляційних вимог посилається на те, що він не ґвалтував ОСОБА_14 , однак мав з ним конфлікт, оскільки той ледь не наїхав на його автомобіль велосипедом. Після чого він почав наздоганяти хлопця та, наздогнавши його біля лісу, сказав, щоб той більше так не робив. Вважає, що ОСОБА_14 ледь не налетів на його машину, оскільки тікав від насильника і помилково подумав, що ОСОБА_7 має до нього якесь відношення.

Вказує на те, що він не може вчиняти тиску на свідків, потерпілих та експертів, оскільки зацікавлений у встановленні істини у справі. Надавати покази на підставі ст. 63 Конституції України він відмовився за порадою захисника ОСОБА_15 , тепер він розуміє, що тим самим був позбавлений права на захист. Посилається на те, що жодного злочину, ані щодо ОСОБА_14 , ані щодо іншої особи не вчиняв, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягався, йому лише 18 років і він є студентом, має позитивну характеристику.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання доводів апеляційних скарг, виступ прокурора на заперечення доводів апеляційних скарг, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи й перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, СВ Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001305від 18 червня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

19 червня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

12 серпня 2020 року слідчим суддею судді Залізничного районного суду м. Львоващодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 вересня 2020 року, без визначення застави.

За загальним правилом, визначеним ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Разом з тим, постановою керівника Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_16 від 10 серпня 2020 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців.

7 серпня 2020 року слідчий Залізничного ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_17 , за погодженням з прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

12 серпня 2020 року ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова задоволено дане клопотання слідчого та продовжено запобіжний захід тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 вересня 2020 року включно, без визначення застави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати.

Також слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, зокрема ту обставину, що у даному кримінальному провадженні призначено 9 (дев`ять) судових молекулярно-генетичних експертиз, виконання яких доручено Львівському НДЕКЦ МВС України. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, а тому підстав вважати застосований запобіжний захід занадто суворим, в колегії суддів немає.

Доводи підозрюваного та захисника про те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, оскільки жодне із перелічених у клопотанні тверджень про ризики не містить посилання на докази здобуті в ході досудового розслідування, а слідчим суддею не встановлено наявність ризиків, з якими пов`язується тримання під вартою, не досліджено можливості обрання менш суворих запобіжних заходів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З огляду на наведене, викладені в апеляційній скарзі твердження про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними.

При цьому колегією суддів не беруться до уваги доводи захисника в частині часу внесення відомостей про особу підозрюваного до ЄРДР, винесення ухвали про обшук житла, в якому проживає підозрюваний, а також часу проведення допиту підозрюваного та слідчого експерименту, оскільки такі не спростовують встановлених що ОСОБА_7 ризиків.

Доводи захисника про те, що протоколи допиту неповнолітніх свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_9 є сфальсифікованими, не беруться до уваги колегією суддів, оскільки доказів їх фальсифікації не представлено, а припущення не можуть братися судом до уваги. Разом з тим, сторона захисту може звернутися з до правоохоронних органів для перевірки заявленого факту.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя виконав вимоги ст. ст. 177, 178, 182, 183, 199 КПК України, а тому зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких захисник підозрюваного просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Всі інші обставини, згідно з вимогами КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2020 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4