Справа № 157/1482/20
Провадження №1-кп/157/193/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 грудня 2020 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000356 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 08 вересня 2020 року в 13 год. 50 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у службовому кабінеті територіальної поліцейської дільниці Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: вул. Шевченка, 8, м. Камінь-Каширський Волинської області, будучи адміністративно затриманий за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пропозицію та надання неправомірної вигоди службовим особам дільничним офіцерам поліції Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області лейтенанту поліції ОСОБА_6 (службове посвідчення ВЛП № 005294, спеціальний жетон № 0141763), капітану поліції ОСОБА_7 (службове посвідчення ВЛП № 004785, спеціальний жетон № 0109432) за непритягнення його до адміністративної відповідальності, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію, обіцянку та надання неправомірної вигоди службовій особі, діючи умисно, усвідомлюючи, що зазначені працівники поліції є особами, які постійно здійснюють функції представника влади службовими особами, висловив пропозицію про надання неправомірної вигоди у виді грошових коштів, а в подальшому надав неправомірну вигоду в сумі 400 гривень за непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, дій з використанням наданої їй влади та службового становища.

Під час досудового розслідування 20 жовтня 2020 року між заступником керівника Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000356, та обвинуваченим ОСОБА_4 було укладено угоду про визнання винуватості, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України, за умовами якої ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, зобов`язувався сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаного кримінального правопорушення. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 , у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні сторони кримінального провадження, кожен зокрема, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частинами 2, 4, 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, крім іншого, у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, потерпілих у даному кримінальному провадженні немає, узгоджена сторонами міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між заступником керівника Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У відповідності до норм ч. 4 ст. 174 КПК України суд скасовує арешт майна, а саме грошових купюр, вилучених у ході огляду місця події, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 вересня 2020 року.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження немає.

Керуючись статтями 314, 374, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 жовтня 2020 року, укладену між заступником керівника Маневицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншої в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 вересня 2020 року за №0000356.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 вересня 2020 року, а саме на дві грошові купюри номіналом по 200 гривень кожна Національного банку України з номерами ГА №0590894, СЄ №9900226.

Речові докази: дві грошові купюри номіналом по 200 гривень кожна Національного банку України з номерами ГА №0590894, СЄ №9900226, які зберігаються у сховищі Північно-Західного РУ «Приватбанк», конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1