н/п 1-кс/953/6465/20
"19" серпня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участі адвоката - ОСОБА_3 ,
1. Прийняти до розгляду дане клопотання.
6. Судові засідання щодо розгляду даного Клопотання проводити за участі адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області.
7. В разі відсутності можливості проведення відеоконференції з Києво- Святошинським районним судом Київської області провести розгляд даного клопотання в режимі відеоконференції з одним з судів розташованих у м. Києві, зазначених в переліку, що додається до нього клопотання.
Автомобіль MAZDA 6 з первинним номером кузова НОМЕР_1 та двигуном з первинним номером НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , - виданим Територіальним сервісним центром МВС 8047 та Договором купівлі-продажу зазначеного автомобіля.
З метою захисту своїх законних прав та інтересів ОСОБА_4 уклав з Адвокатським об`єднанням «СТАТШКОВ, КАТРУШИН ТА ПАРТНЕРИ» Договір про надання адвокатських послуг, у тому числі щодо представництва Клієнта в усіх органах державної влади, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях, незалежно від підпорядкування.
Відомості про укладений договір про надання правової допомоги внесені у встановленому законом порядку до доданого ордеру адвоката ОСОБА_3 , який здійснює свою професійну діяльність у складі Адвокатського об`єднання «СТАТНІКОВ, КАТРУШИН ТА ПАРТНЕРИ» і подає це клопотання в інтересах Клієнта.
Зазначив, що на момент винесення Ухвали про арешт вищевказаного автомобіля існувала нагальна потреба у його арешті оскільки потрібно було забезпечити схоронність автомобіля як речового доказу, провести судову експертизу та встановити первинні ідентифікаційні номери кузова та двигуна автомобіля, оскільки на момент затримання було очевидно, що ідентифікаційний номер кузова автомобіля був підданий незаводській зміні з метою приховання первинного ідентифікаційного номеру кузова автомобіля. На даний час з арештованим автомобілем проведено необхідну судову експертизу щодо встановлення первинних ідентифікаційних номерів кузова та двигуна автомобіля. Законним власником вказаного автомобіля є ОСОБА_4 , в інтересах якого подається дане клопотання.
При цьому оскільки автомобіль Мазда 6 зі встановленими первинним номером кузова НОМЕР_1 та первинним номером двигуна НОМЕР_2 належить саме ОСОБА_4 , а не громадянину на ім`я ОСОБА_5 у якого він був вилучений співробітниками Національної поліції, то і повернутий автомобіль має бути саме законному власнику ОСОБА_4 , у якого він був викрадений поза його волею.
У судовому засіданні, проведеного в режимі відео-конференції, адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні просив про його задоволення.
Неявка слідчого (дізнавача), у відповідності до ст..174 КПК України, не є перешкодою для розгляду клопотання.
Слідчий суддя, вислухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , вивчивши документи та матеріали, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання та які надані до суду, приходить до наступного.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.07.2018 накладено арешт на автомобіль «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_4 , 2017 року випуску, синього кольору, що належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, - до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_7 , ключі від автомобілю "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_4 , 2017 року випуску, синього кольору, що належить ОСОБА_7 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , - до скасуван ня арешту майна у встановленому КПК України порядку. Місцем зберігання автомобіля "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_4 , 2017 року випуску, синього кольору визначено спец. майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107. Місцем зберігання ключів від автомобіля "Mazda 6" д.н.з. НОМЕР_4 , 2017 року випуску, синього кольору та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 визначено Київський ВП ГУ НП в Харківській області згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104.
Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого Територіальним сервісним центром МВС 8047, автомобіль MAZDA 6 з первинним номером кузова НОМЕР_1 та двигуном з первинним номером НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 (а.с.13). Належність вищевказаного автомобіля ОСОБА_4 також підтверджується Договором купівлі - продажу №499 від 19.10.2016 (а.с.14-15,16).
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
У відповідності до ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Жодних даних, які б, на виконання ст.174 КПК України, доводили, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтованого - матеріали клопотання не містять.
Отже, враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного вище транспортного засобу.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.
Відповідно до ч.9 ст.284 КПК України, якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.
З 01.07.2020 набрали чинності зміни до КПК України відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018.
П. 1 ч. 4 Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону встановлено, що з дня набрання чинності дим Законом у кримінальних провадженнях про злочини, визначені як кримінальні проступки, в яких до дня набрання чинності ним Законом особам не повідомлено про підозру у вчиненні злочину, подальше досудове розслідування здійснюється в порядку, встановленому главою 25 Кримінального процесуального кодексу України. Такі провадження протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом передаються від органів досудового слідства прокуророві для визначення органу, який буде здійснювати подальше досудове розслідування у формі дізнання.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно ч.2 ст.219 КПК україни, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить: 1) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Тобто, ч.2 ст.219 КПК України не містить визначення строку досудового розслідування кримінальних проступків.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 107, 174, 309, 372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1