Справа № 552/6038/19
Провадження №1-кс/552/45/21
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2021 Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу на бездіяльність та на постанову інспектора сектору дізнання Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Київського районного суду м. Полтави зі скаргою на бездіяльність та на постанову інспектора сектору дізнання Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 .

У скарзі вказувала, що у провадженні інспектора сектору дізнання Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001457, що розпочате за заявою ОСОБА_5 від 20 серпня 2019 року та за її заявою від 10 листопада 2020 року про залучення її як потерпілої.
Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, згідно ст. 55 КПК вона вже є потерпілою, як особа, яка подала заяву про вчинення щодо неї злочину, але слідчий тривалий час не виконував вимоги КПК та не ознайомив її з процесуальними правами та обов`язками як потерпілого. Тому 14 грудня 2020 року нею була додатково подана заява про визнання потерпілою у кримінальному провадженні № 0001457 від 20 червня 2019 року.
Але постановою слідчого від 09 грудня 2020 року у визнанні її потерпілою слідчим було відмовлено.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого, заявник просила суд визнати протиправною бездіяльність інспектора дізнання ВП №1 Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо не ознайомлення ОСОБА_3 з правами та обов`язками потерпілого після подачі нею заяви.
Скасувати постанову інспектора дізнання ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0001457 від 20 червня 2019 року.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Інспектор сектору дізнання Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (на час постановлення ним оскаржуваної постанови назва органу Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області) ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, звернувся до суду з заявою про розгляд скарги за його відсутності.

Оскільки його неявка не перешкоджає розгляду, слідчий суддя ухвалив розглянути скаргу за відсутності інспектора дізнання.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника, розглянувши матеріали, приходить до наступного висновку.

У статті 303 КПК України визначено порядок оскарження бездіяльності слідчого, яка, зокрема, полягає у нездійсненні слідчим, прокурором процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Згідно п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Слідчим суддею встановлено, що згідно ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 18 червня 2019 року у справі №552/3339/19 посадових осіб відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУ НП в Полтавській області зобов`язано внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою ОСОБА_5 від 03 червня 2019 року про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.190, ст.188-1 КК України, розпочати досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

20 червня 2019 року на підставі вказаної вище ухвали слідчим внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.1 ст.188-1 КК України, номер кримінального провадження №0001457.
Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів вказаного кримінального провадження, ОСОБА_5 звернулася до ВП №1 з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неї: про незаконне заволодіння іншими особами належним їй майном на підставі підроблених документів та про викрадення електричної енергії.

Таким чином процесуальне становище потерпілого у даному кримінальному провадженні має саме ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 з заявою про вчинення кримінального правопорушення щодо неї в даному кримінальному провадженні не зверталась, за її повідомленням відомості до ЄРДР не вносились.
10 листопада 2020 року ОСОБА_3 звернулась до ВП №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області з заявою про залучення до провадження як потерпілої (в порядку ст. 55 КПК України). У вказаній заяві, зазначаючи, що кримінальним правопорушенням, яке розслідується в кримінальному провадженні №00001457, їй як власниці 1/4 частини майна за адресою: АДРЕСА_1 також було заподіяно матеріальної та моральної шкоди, ОСОБА_3 просила залучити її до вказаного кримінального провадження як потерпілу.
Постановою інспектора сектору дізнання Відділення поліції №1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області від 09 грудня 2020 року ОСОБА_3 відмовлено у визнанні потерпілою
Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ч.2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 3 ст.55 КПК України також передбачено, що потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Слідчим суддею установлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001457 розпочато за заявою ОСОБА_5 щодо незаконного заволодіння належним їй майном та про викрадення електричної енергії, яка постачалась за договором, укладеним енергопостачальною організацією саме з нею.

Згідно ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Оскільки встановлено, що кримінальне провадження розпочато за заявою ОСОБА_5 , у зв`язку з чим обставинами, які підлягають встановленню в даному кримінальному провадженні, є підтвердження або спростування факту незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку, про правомірний висновок інспектора дізнання ОСОБА_4 у постанові про відмову у визнанні потерпілим від 09 грудня 2020 року про те, що наявні очевидні та достатні підстави вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій ст. 55 КПК України.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови від 09 грудня 2020 року щодо відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою.

Крім того, відповідно до ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Тому в частині вимог про визнання бездіяльності інспектора дізнання протиправною необхідно відмовити, оскільки вони суперечать приписам ч.2 ст.307 КК України, згідно якої слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Керуючись ст. 55, 303, 307 КПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , розглянувши скаргу на бездіяльність та на постанову інспектора сектору дізнання Відділення поліції №1 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1