Справа № 591/7247/20
Провадження № 1-кп/591/755/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

законного представника ОСОБА_9 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_10 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_11 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Суми угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.187, ч.2 ст.186 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м.Москва, РФ, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт про те, що 06.09.2020 близько 22.30 год., ОСОБА_5 разом зі своєю знайомою ОСОБА_8 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості біля буд. 23 по вул.Сумсько-Київських Дивізій м.Суми, побачили двох раніше невідомих їм чоловіків, що проходили неподалік від них та візуально перебували в стані алкогольного сп`янінні, та розуміючи, що у них можуть бути при собі цінні речі, домовились про відкрите заволодіння їх майном.

ОСОБА_5 наблизився до потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та окликнув їх, після чого діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою групою осіб він умисно, протиправно наніс один удар кулаком правої руки в область перенісся ОСОБА_12 від чого останній дезорієнтувався та впав на землю.

Надалі ОСОБА_5 , діючи на власний розсуд та вчиняючи дії, що не охоплювались умислом співучасника грабежу ОСОБА_8 , яка в той момент оглядала вміст кишень ОСОБА_12 , умисно, протиправно, з корисливим мотивом, з метою протиправного заволодіння майном ОСОБА_13 , який залишався поряд з ОСОБА_12 , наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_13 , від якого останній встояв на ногах, а потім двох ударів кулаками обох рук в ліву та праву частину обличчя ОСОБА_13 , від яких останній впав на землю, тобто вчинив насильницькі дії, небезпечні для здоров`я, заподіявши тілесне ушкодження у вигляді перелому в ділянці кута нижньої щелепи зліва зі зміщенням та спричинило тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

У цей час, ОСОБА_8 , користуючись тією обставиною, що ОСОБА_12 перебуває лежачи на землі, та не може чинити активний опір, спробувала відкрито заволодіти з кишені брюк ОСОБА_12 належним йому мобільним телефоном, проте останній спробував завадити цьому, притримавши кишеню рукою. Після чого, ОСОБА_8 з метою подолання опору потерпілого умисно, протиправно нанесла не менше трьох ударів ногами по різних частинах тіла ОСОБА_14 та відкрито заволоділа мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9» з встановленим захисним склом, вартістю 3775 гривень, а ОСОБА_5 з іншої кишені згідно єдиного злочинного умислу на грабіж відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 500 гривень, а також довідкою, виданою на ім`я ОСОБА_12 та ключами від квартири, які для потерпілого матеріальної цінності не становлять.

Після чого, з кишені шортів ОСОБА_13 , який також перебував лежачи на землі, ОСОБА_8 , згідно єдиного злочинного умислу на грабіж, відкрито та протиправно заволоділа належним йому мобільним телефоном марки «Samsung SM-J320HZKDSEK», вартістю 1617 гривень.

Надалі, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді синців на переніссі, по задній поверхні правого стегна в верхній третині, садна в лобній ділянці, на верхній губі зліва, по задній поверхні правого ліктя, по правій поверхні обох променево-зап`ясткових суглобів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, а також матеріальної шкоди на суму 4275 гривень, а потерпілому ОСОБА_13 матеріальної шкоди у розмірі 1617 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується:

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, тобто грабіж з кваліфікуючими ознаками, оскільки він відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_12 на загальну суму 4275 грн. за попередньою змовою групою осіб та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, тобто розбою, так як він вчинив напад з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 , поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж, кваліфікуючими ознаками якого є «застосування насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого», та «вчинений за попередньою змовою групою осіб», оскільки вона відкрито заволоділа майном ОСОБА_12 на загальну суму 4275 грн. та ОСОБА_13 на суму 1617 грн., за попередньою змовою групою осіб та із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих.

14.12.2020 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 : за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки, а остаточно з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. Крім того, узгодили з урахуванням ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Крім того, 14.12.2020 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_8 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_8 визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки та з урахуванням ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки та покласти на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, як обвинувачена ОСОБА_8 та її законний представник і захисник, так і обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник та законний представник цілком розуміють положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання ОСОБА_5 враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, дані про особу обвинуваченого, який на обліках у диспансерах не перебуває, є студентом 2 курсу СХТЦПТО №1, має нагороди за активну участь у спортивних змаганнях, позитивно характеризується та є не судимою особою, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та вчинення злочину неповнолітнім.

Під час узгодження покарання ОСОБА_8 сторонами враховано, що обвинувачена вчиниля тяжкий злочин, дані про особу обвинуваченої, яка на обліках у диспансерах не перебуває, є студенткою 2 курсу ДПТНЗ «СЦПТО», та є не судимою особою, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність таких обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину неповнолітнім.

Таким чином, умови укладених прокурором з обвинуваченим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_8 угод не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація обвинуваченим визначена вірно, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що як укладена угода про визнання винуватості ОСОБА_5 , так і угола про визнання винуватості ОСОБА_8 відповідають нормам матеріального та процесуального закону і їх слід затвердити.

Згідно ст.ст. 118, 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 на користь держави необхідно стягнути у солідарному порядку витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 2778,65 грн., а у разі відсутності коштів у неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , стягнення проводити у солідарному порядку з їх батьків: матері ОСОБА_5 ОСОБА_6 та матері ОСОБА_8 ОСОБА_9 .

Відповідно до ст.174 КПК України необхідно скасувати арешт майна та на підставі ст.100 КПК України вирішити долю речових доказів.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.12.2020 року, укладену між прокурором та ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 186, ч.1 ст.187 КК України, і призначити йому за цим законом покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

за ч. 1 ст.187 КК України у виді позбавлення волі строком 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточно покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Згідно ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.12.2020 року, укладену між прокурором та ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

ОСОБА_8 визнати винуватою у пред`явленому їй обвинуваченні за ч.2 ст. 186 КК України, і призначити їй за цим законом покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Згідно ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 2 роки та відповідно до ст.76 КК України покласти на неї наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 (а у разі відсутності у останніх коштів з їх батьків: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 ) на користь держави судові витрати в сумі 2778,65 грн.

Скасувати арешт, що був накладений на майно згідно ухвали слідчого судді, а долю речових доказів вирішити таким чином:

- медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_13 , яка зберігається у сторони обвинувачення у матеріалах кримінального провадження №0002528 - після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю КНП СОР «СОКЛ»;

- мобільний телефон Самсунг, який переданий під зберігальну розписку потерпілому після набрання вироком законної сили вважати повернутим його законному володільцю ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1