Справа № 147/1363/20
Провадження №11-сс/801/68/2021
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника власника майна ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.12.2020 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000205 від 02.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Тростянецького ВП Бершадського ВП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000205 від 02.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та накладено арешт на автомобіль «RENAULT KАNGOO» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та заборонено відчужувати, розпоряджатися та/або користуватися автомобілем.
Адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає, що арешт на майно накладено необґрунтовано. Зазначає, що власником арештованого майна є ОСОБА_8 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні і взагалі підозру не повідомлено жодній особі. Також вказує, що ОСОБА_8 не була повідомлена про розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно, що є порушенням її процесуальних прав.
Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти апеляційної скарги та вважав рішення суду законним та обґрунтованим, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України, захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
З наведеної норми вбачається, що закон не обмежує можливість накладення арешту виключно на майно підозрюваної особи або лише після пред`явлення підозри.
Згідно ст. 173 ч. 2 п.5 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.
З наданих суду матеріалів вбачається, що СВ Тростянецького відділення поліції Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000205 від 02.12.2020, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.12.2020 близько 17.00 год на ділянці автодороги на вул. Соборній в смт Тростянець Тростянецького району Вінницької області, рухаючись в напрямку с. Северинівка, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «RENAULT KENGOO» білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , на не регульованому пішохідному переході, допустив наїзд на ОСОБА_11 , яка переходила автодорогу по «зебрі». Внаслідок ДТП ОСОБА_11 госпіталізована до КНП «Тростянецька ЦРЛ» із тілесними ушкодженнями у вигляді ЗЧМТ, перелом обох ніг, садни на різних ділянках тіла.
Необхідність арешту транспортного засобу в клопотанні слідчого обґрунтована тим, що автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди.
Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі прийшов до обґрунтованого висновку про наявність передбачених законом правових підстав для накладення арешту на майно, яке має суттєве значення для встановлення обставин скоєння злочину.
Розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість доводів про необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів та наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України.
Органами досудового розслідування надано достатньо доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення. Правові підстави для арешту майна в межах даного провадження підтверджуються матеріалами досудового розслідування. Зазначене майно у клопотанні слідчого є доказом у кримінальному провадженні, а тому накладення арешту на майно необхідно для його збереження.
Апеляційний суд не вбачає порушення процесуального закону в частині розгляду клопотання слідчого за відсутності власника майна, адже участь останнього в судовому засіданні не є обов`язковою. При цьому такій особі надано право на оскарження судового рішення, де вона вправі викласти свої заперечення проти застосованих заходів забезпечення кримінального провадження, а також може звернутися з клопотання про скасування накладеного арешту.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не спростовують висновок слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на майно.
Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків.
Підставою для скасування ухвали слідчого судді колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , подану в інтересах ОСОБА_8 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.12.2020 про накладення арешту на майно залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4