Справа № 405/5382/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Кропивницький, українці, громадянці України, із повною вищою освітою, одруженій, працюючій директором навчально-виховного комплексу спеціалізованого загальноосвітнього закладу І-ІІІ ступенів №26 м.Кропивницький, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимій,

встановив:

слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Клопотання слідчого мотивовано тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали № 0000296 від 04.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 04.09.2020 близько 08:00 год. керувала автомобілем «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась в світлу пору доби по вул. Євгена Чекаленка зі сторони вулиці Шевченка в місті Кропивницький в напрямку вулиці Чорновола, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу на перехресті вулиць Євгена Чекаленка та Шевченка в місті Кропивницький, діючи необережно, проявила злочинну самовпевненість та недбалість до забезпечення елементарних вимог безпеки дорожнього руху, чим грубо порушила вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) Правил дорожнього руху України.

Так ОСОБА_6 , рухаючись по вищевказаній ділянці дороги на вказаному автомобілі, в зазначений час, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.1 «Нерегульований пішохідний перехід», який знаходиться на перехресті, не знизила швидкість для його безпечного проїзду та маючи об`єктивну можливість завчасно виявити пішохода ОСОБА_7 , яка переходила дорогу в межах пішохідного переходу з права-наліво щодо напрямку руху автомобіля, не вжила заходів до зменшення швидкості руху керованого нею транспортного засобу, при необхідності аж до його повної зупинки, не надала переваги в русі через дорогу пішоходу, чим грубо порушила вимоги п.12.3, 18.1 ПДР України та у результаті чого, допустила наїзд на останню.

Всі вищевикладені протиправні дії водія ОСОБА_6 та порушення нею вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д), 12.3 та 18.1 ПДР України знаходяться в технічному причинному зв`язку з фактом наїзду на пішохода ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 , 1969 року народження, отримала тілесні ушкодження від яких загинула на місці дорожньо-транспортної пригоди.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Враховуючи, що досудове розслідування наразі триває, підозрювана може впливати на свідків та потерпілих, у тому числі, шляхом застосування підкупу, шантажу та погроз, тим саме матиме можливість перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом впливу на них.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити, зазначивши про обґрунтованість підозри, про яку повідомлено ОСОБА_6 , наявність зазначених в клопотанні ризиків та неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, вказавши на необґрунтованість ризиків, зазначив, що ОСОБА_6 вину визнає повністю, має постійне місце проживання та офіційну роботу, а також на утриманні матір. Просив суд застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Підозрювана підтримав позицію захисника, вказала, що на даний час перебуває на стаціонарному лікуванні, не має на меті ухилятися від слідства та суду.
Вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області перебувають матеріали № 0000296 від 04.09.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин визначених вище (витяг з ЄРДР від 04.09.2020 а.п.4).

04.09.2020 о 11:48 год. ОСОБА_8 затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

04.09.2020 ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Крім того, згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину у сфері правопорушень проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення смерті потерпілого.

Причетність ОСОБА_6 до оголошеної підозри підтверджується наданими матеріалами досудового розслідування, серед іншого: протоколом огляду місця ДТП від 04.09.2020, де зафіксовано місце наїзду, а саме в межах пішохідного переходу, протоколом огляду місця події (огляд трупу) від 04.09.2020, показами свідка ОСОБА_9 та відеозаписом, на якому зафіксовано обставини пригоди.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання щодо наявності обґрунтованої підозри, слідчий суддя зазначає, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_6 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.
Відповідно до ст.12 КК України злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , передбачений ч.2 ст.286 КК України є тяжким, санкція якого передбачено покарання від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.

Зазначаючи про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлені обґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України, так, через тяжкість кримінального правопорушення, по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення її провини, може вчинити спробу, направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; можливість підозрюваної впливати на свідків, з метою перешкоджання проведення об`єктивного досудового розслідування.
Отже, застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за вказаних обставин справи та серйозністю висунутої проти неї підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Слідчий суддя вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено неможливості застосування до підозрюваного у даному кримінальному правопорушенні більш м`якого запобіжного заходу, а тому існує необхідність при призначенні запобіжного заходу тримання під вартою, з врухуванням положень п.2 ч.1 ст.182, ч.4 ст.183 КПК України, а також ст.ст.177-178 КПК України, зважаючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину через необережність, раніше не судима, згідно наданої характеристики за місцем проживання та роботи, які містяться при матеріалах справи, характеризується позитивно, визначити розмір застави - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що є максимальним розміром щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.
Керуючись ст. 9, 176-178, 182-183, 196-197, 205, 206, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000296 від 04.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваній ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 11 години 48 хвилин 04.09.2020 до 11 години 48 хвилин 02.10.2020.
Визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 168 160 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок: рахунок отримувача № НОМЕР_2 , отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ, м. Київ. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000296 від 04.09.2020.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 на строк до 02.10.2020 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому вона зареєстрована і проживає;

- утримуватись від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Дата закінчення дії ухвали слідчого судді 02.10.2020.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10