Провадження № 1-кс/760/267/21
Справа № 760/153/21
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2021 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 13.08.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання про накладення арешту на майно, подане в рамках кримінального провадження, що розслідується за ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчими слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві, за процесуального керівництва прокуратури Київської міської прокуратури, в ході досудового розслідування встановлено, що від громадянина ОСОБА_4 надійшла письмова заява щодо реалізації неякісного бензину марки А-95-Євро5-Е5 на АЗС під торгівельною маркою «MANGO» на Кільцевій дорозі, 6-В, міста Києва.

Крім того, встановлено, що 24 липня 2020 року, ОСОБА_4 заїхавши на АЗС під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , придбав для власних потреб бензин марки А-95-Євро5-Е5, який частково залив до бензобаку власного автомобіля, а частково набрав у каністру для газонокосарки.

Як зазначає заявник, після заправки пальним автомобіль почав дивно працювати та через декілька кілометрів взагалі зупинився. Відвідавши автомобільний сервіс, заявником було здійснено ремонт пальної системи автомобіля.

В результаті таких дій, заявником було передано придбаний бензин у каністрі для перевірки до відповідної лабораторії, яка за результатами випробувань надала протокол № 450-П/2020 від 28.07.2020. Зі змісту останнього вбачається, що наданий на випробування бензин марки А-95-Євро5-Е5 не відповідає вимогам ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови».

У відповідності до виданого заявнику фіскального чеку №1993, діяльність на АЗС під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: м. Київ, Кільцева дорога, 6-В впроваджує юридична особа ТОВ «Манго-Груп» ().

03.09.2020р. у приміщеннях та на територіях АЗС під торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташовані у м. Києві, а також за адресою розташування складу паливно-мастильних матеріалів нафтобази «Мамрин», що у Житомирській області, котрі для впровадження господарської діяльності використовувались ТОВ «Манго-Груп» (), проведено обшуки.

Під час вказаних обшуків, з резервуарів відібрано відповідні зразки нафтопродуктів, зокрема бензину автомобільного з марками А-92, А-95 (А-95 преміум, А-92-Євро5-Е5, А-95-Євро5-Е5), котрі в подальшому спрямовано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз встановлено, що надані зразки вилучених нафтопродуктів, а саме бензину марок А-92 та А-95 не відповідають вимогам нормативній документації зазначеній в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» за визначеними фізико-хімічними показниками, а саме «октанове число» та «об`ємна частка бензолу». Відносяться до некондиційного бензину А-80. Вироблені кустарним (сумішевим) способом.

Відповідно до матеріалів Управління оперативно-розшукової діяльності Головного управління ДФС у м. Києві, встановлено, що ТОВ «Манго-Груп» () здійснює зберігання паливно-мастильних матеріалів у резервуарах (ємностях) на території нафтобази, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .

28.10.2020р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2020р., проведено обшук на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу ПММ, що використовується ТОВ «Манго-Груп» (код 39039648), що за адресою Вінницька область, Калинівський район, с. Павлівка, вул. Коцюбинського, 58, в ході якого було виявлено та вилучено бензин марки А-95 у кількості 18660 літрів, що при контрольному замірі склало 965 міліметрів у ємності під № 5.

Також в ході обшуку було відібрано зразки вилучених нафтопродуктів, шляхом налиття рідин у три скляні пляшки ємкістю 1 літр, про що внесені відповідні відомості до протоколу обшуку від 28.10.2020 року.

Згідно отриманого висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що надані зразки нафтопродуктів не відповідають вимогам нормативній документації зазначеній в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» за визначеними фізико-хімічними показниками, а саме «октанове число». Відносяться до некондиційного бензину А-95.

Крім того, встановлено, що станом на жовтень 2020р. мінімальна ціна продажу на АЗС під торгівельною маркою «MANGO» подібних бензинів складала понад 23 гривень за літр. Таким чином, приблизна ціна загально вилученого у даному кримінальному провадженні бензину у резервуарах - нафтобаз ТОВ «Манго Груп», складає понад 1,4 млн. грн..

В клопотанні поставлено питання про накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів, вилучене під час обшуку, проведеного 28.10.2020р., на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2020р., на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу ПММ, що використовується ТОВ «Манго-Груп» (код 39039648), розташованих за адресою Вінницька область, Калинівський район, с. Павлівка, вул. Коцюбинського, 58, а саме: бензин марки А-95 у кількості 18660 літрів.

Також в клопотанні прокурор просив передати вказане майно в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Крім того, прокурор просив розглянути подане клопотання про арешт майна без повідомлення власників майна, з метою забезпечення дієвості такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України вважає за можливе провести розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна, за наведених прокурором підстав.

В судове засідання слідчий ОСОБА_5 не з`явився, проте 12.01.2021р. надіслав заяву про розгляд клопотання про арешт майна у його відсутності, вимоги викладені у клопотанні підтримує у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 172 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності слідчого.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 23.10.2020р. ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку у приміщеннях, спорудах та на території нафтобази, діяльність на якій здійснюється ТОВ «Манго-Груп» (), розташованих за адресою: Вінницька область, Калинівський район, с. Павлівка, вул. Коцюбинського, 58, право власності на які зареєстровано за ТОВ «ГП БАЗИС» (), з метою відшукання та вилучення незаконно придбаних (фальсифікованих) та реалізуємих нафтопродуктів, зокрема бензину марок А-92, А-95, А-95 преміум, у тому числі А-92-Євро5-Е5, А-95-Євро5-Е5, які свідчать про здійснення фінансово-господарської діяльності, пов`язаної з придбанням та реалізацією таких продуктів на протязі всього періоду роботи, а саме: контракти, договори, додатки до договорів (контрактів), рахунки, накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, платіжні доручення, довіреності, декларації про відповідність, сертифікати відповідності та паспорта якості, які відповідно до п.п.5, 19 та 20 «Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927, що дозволяють уводити в обіг вищевказану продукцію на території України, вантажно-митні декларації, інвойси, векселі, акти прийому-передачі, листи, доручення, штампи та печатки ризикових (схемних) підприємств, комп`ютерну техніку на якій міститься відповідна інформація про придбання, облік та реалізацію фальсифікованих нафтоподуктів, флеш-накопичувачі, чорнову бухгалтерію, обладнання чи приладдя котре може використовуватись/використовується для незаконного виготовлення підакцизних товарів, в тому числі нафтопродуктів.

28.10.2020р., слідчими дев`ятого слідчого відділу РКП СУ ГУ ДФС у м. Києві, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2020р., проведено обшук на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу ПММ, що використовується ТОВ «Манго-Груп» (код 39039648), розташованих за адресою Вінницька область, Калинівський район, с. Павлівка, вул. Коцюбинського, 58, в ході якого було вилучено бензин марки А-95 у кількості 18660 літрів.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вилученні речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2020р., було прямо надано дозвіл на відшукання вказаних речей, тому вони не вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно до ч. 2 ст. 100 КПК України речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Відповідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Під час судового розгляду клопотання, згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, встановлено, що вилучені під час проведення 28.10.2020р. обшуку зразки бензину марки А-95 не відповідають вимогам нормативній документації зазначеній в «Технічному регламенті щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, судових та котельних палив», затвердженого постановою КМУ від 01.08.2013 №927 та ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови» за визначеними фізико-хімічними показниками, а саме «октанове число». Відносяться до некондиційного бензину А-95.

За версією слідства, вилучені під час обшуку нафтопродукти бензин марки А-95 у кількості 18660 літрів, є предметом кримінальних правопорушень, тобто містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому постановою старшого слідчого з ОВС дев`ятого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління Головного управління ДФС у м. Києві ОСОБА_5 від 29.10.2020р. визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000416 від 13.08.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України.

Враховуючи правові підстави для накладення арешту майна, можливість використання даного майна як доказу в кримінальному провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що вказане в клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому, слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання прокурора в частині передачі вказаного майна в управління Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з наступних підстав.

Статтею 24 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції» від 18.10.2006р., визначено, що без шкоди для положень ст. 23 цієї Конвенції кожна Держава-учасниця розглядає можливість вжиття таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для визнання будь-якого умисно вчиненого злочину, передбаченого цією Конвенцією, злочином, без участі у вчиненні таких злочинів, приховання або безперервного утримання майна, якщо відповідній особі відомо, що таке майно здобуте в результаті будь-якого зі злочинів, що визначений цією Конвенцією.

Згідно положень ст. 31 Конвенції, кожна Держава-учасниця вживає, максимальною мірою, можливою в рамках її внутрішньої правової системи, таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливої конфіскації доходів від злочинів, що визначені цією Конвенцією, або майна, вартість якого відповідає вартості таких доходів.

Також кожна Держава-учасниця вживає таких заходів, які можуть бути необхідними для забезпечення можливості виявлення, відстеження, заморожування або арешту будь-чого з переліченого в ч. 1 цієї статті з метою подальшої конфіскації , а також вживає, відповідно до її внутрішнього права, таких законодавчих та інших заходів, які можуть бути необхідними для управління компетентними органами замороженим, арештованим або конфіскованим майном, зазначеним у ч. 1 і 2 цієї статті.

Відповідно до абзацу 7 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Згідно вимог ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» управління активами - це діяльність із володіння, користування та/або розпорядження активами, тобто забезпечення збереження активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, та їх економічної вартості або реалізація таких активів чи передача їх в управління відповідно до цього Закону, а також реалізація активів, конфіскованих у кримінальному провадженні.

Статтею 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що управління активами, зазначеними у частині першій цієї статті, здійснюється на умовах ефективності, а також збереження та збільшення їх вартості.

Норми статтей 19 та 20 Закону встановлюють правові механізми управління арештованими у кримінальному провадженні активами (грошовими коштами, банківськими металами, рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами), сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Так, в поданому клопотанні, його автор обмежився лише цитуванням норм, викладених у ст. 100 КПК України та ст.ст. 1, 9, 19, 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», проте самого обґрунтування, чому саме необхідно вирішити питання про передачу майна в управління агентства та для забезпечення яких саме цілей кримінального провадження, воно не містить.

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що прокурором не обґрунтовано та не надано доказів необхідності передачі вказаного майна в управління Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, саме з метою забезпечення їх збереження або забезпечення їхньої економічної вартості, а також, що такий спосіб втручання у права та свободи особи буде відповідати принципам розумності, співрозмірності та завданням кримінального провадження.

Крім того, в ході судового розгляду клопотання, прокурором не було надано слідчому судді доказів на їх підтвердження, що вартість майна, яке підлягає арешту, дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

За таких обставин, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 131, 132, 170-173, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000416 від 13.08.2020р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 3 ст. 212 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, у вигляді заборони відчуження, на майно, вилучене під час обшуку 28.10.2020р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.10.2020р., на території та у приміщеннях комплексу нафтобази - складу ПММ, що використовується ТОВ «Манго-Груп» (код 39039648), розташованих за адресою Вінницька область, Калинівський район, с. Павлівка, вул. Коцюбинського, 58, а саме: бензин марки А-95 у кількості 18660 літрів.

В іншій частині клопотання відмовити.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1