Справа № 347/1736/20
Провадження № 1-кс/347/532/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Косів клопотання старшого слідчого СВ Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000294 від 27.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна
В С Т А Н О В И В:

Слідчий Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000294 від 27.09.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.
Із клопотання вбачається, що 27.09.2020 року в чергову частину Косівського ВП ГУНП надійшов рапорт інспектора КОЗ ДС ОСОБА_5 про те, що 27.09.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель села Стопчатів, Косівського району, Івано-Франківської області, добровільно видав працівникам Косівського ВП ГУНП предмет схожий на пістолет з маркуванням «ИЖ-53 М» № НОМЕР_1 , який зберігав на протязі вересня 2020 року в житловому будинку без будь-яких дозвільних документів.
В ході проведення оглядів місця події у громадянина ОСОБА_6 було вилучено предмет, схожий на пістолет, з маркуванням «ИЖ-53 М» № НОМЕР_1 , який упакований в спеціальний пакет №ЕХР0401849.
27.09.2020 предмет, схожий на пістолет, з маркуванням «ИЖ-53 М» № НОМЕР_1 визнано речовим доказом та визначено його місце зберігання.
Клопотання слідчого, погоджено із прокурором Косівського відділу Коломийської місцевої прокуратури, оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив суд його задовольнити повністю та накласти арешт на предмет, схожий на пістолет, із візуальними ознаками переробки, з маркуванням «ИЖ-53 М» № НОМЕР_1 , вилучений під час проведення огляду місця події у громадянина ОСОБА_6 з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз.

Прокурор вважає дане клопотання обґрунтованим та просить суд його задовольнити.
Власник/володілець майна, на яке передбачається накласти арешт, в судове засідання не прибув. За змістом ч.1 ст.172 КПК України встановлено дводенний строк розгляду клопотання про арешт майна з дня його надходження до суду, а неприбуття в судове засідання осіб, вказаних у даній статті не є перешкодою для розгляду клопотання. Отже, суд вважає за можливе розглянути дане клопотання у відсутності володільця добровільно виданого предмета ОСОБА_6 .
Дослідивши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання (а.с.2), рапорт ОСОБА_5 (а.с.3), копію протоколу огляду місця події (а.с.4-6), постанову про визнання речових доказів та визначення їх місця зберігання (а.с.7), пояснення від 27.09.2020 року (а.с.8), копію паспорта ОСОБА_6 (а.с.9) - суд вбачає підстави для задоволення клопотання.
Суд вважає, що в даному випадку існують ризики зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Крім того, відповідно до ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що вказана в клопотанні річ має значення речового доказу в межах кримінального провадження №0000294 від 27.09.2020 року, а тому, з метою її збереження як доказу та предмету дослідження під час проведення відповідних експертиз, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. А згідно ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.
Судом встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні ще не закінчено, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ст. 131 КПК України, а тому наразі існує необхідність такого арешту для збереження майна як речового доказу та забезпечення проведення необхідних судових експертиз, що слідчим повністю доведено.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-175, 372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити повністю.
Накласти арешт на предмет, схожий на пістолет, із візуальними ознаками переробки, з маркуванням «ИЖ-53 М» № НОМЕР_1 з метою збереження речових доказів та проведення відповідних судових експертиз.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня її отримання.
Ухвала може бути скасована в порядку ст.174 КПК України за клопотанням власника, або володільця майна, що не був присутнім під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1