Справа № 641/8827/17
№ провадження 1-кп/646/130/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.11.2020 м.Харків

Колегія суддів Червонозаводського районного суду міста Харкова в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1
суддя ОСОБА_2
при секретарі ОСОБА_3
за участю: прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі місцевого суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002064 від 29 серпня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 9 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Червонозаводського районного суду м. Харкова знаходиться зазначений обвинувальний акт, розгляд якого не завершений.
Відносно обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого збігає.
Прокурор звернулась до суду з письмовим клопотанням, підтриманим потерпілою, про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, з посиланням на те, що встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжуються до тепер.
Обвинувачений заявив клопотання, підтримане захисником, про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, обґрунтувавши його відсутністю доказів його причетності до загибелі потерпілої та інкримінованих злочинів, тривалим перебуванням під вартою.
Суд, вислухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого і його захисника, дослідивши матеріали провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.2 ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
За правилами ч.3 ст. 383 КПК України розгляд питання, передбаченого ч.3 ст. 331 КПК України, віднесений до компетенції суддів.
Відповідно до ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання, продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 9 ч.2 ст. 115 КК України, які у відповідності до положень статті 12 КК України є особливо тяжкими злочинами, а санкція останнього, зокрема, передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.
Що стосується особистої ситуації ОСОБА_7 , то він раніше судимий, відбував покарання у вигляді позбавлення волі, обвинувачується у вчинені нових особливо тяжких насильницьких злочинів в період іспитового строку за вироком суду, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, постійне місце проживання.
За вищенаведених обставин суд вважає наявними ризики: переховування обвинуваченого від суду та можливості вчинення ним нового злочину.
Суд повністю не відхиляє доводів сторони захисту на користь обвинуваченого, але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам можливості його переховування від суду або вчинити новий злочин.
Суд не приймає позицію обвинуваченого і захисника про те, що на їхнє переконання стороною обвинувачення не надано прямих доказів винуватості ОСОБА_7 .
При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення Лабіта проти Італії, згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суд, враховуючи дані особи обвинуваченого, вважає, що наявні підстави ствердити наявність публічного інтересу, який виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість вчиненого та відповідно, можливість ухилення від явки до суду з метою уникнення покарання.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на домашній арешт - ні.

Що стосується можливості застосування альтернативного запобіжного заходу.

Правилами частини 3 статті 183 КПК України визначений обов`язок суду застосувати заставу.

При обранні обвинуваченому запобіжного заходу розмір застави не визначався. Проте, враховуючи висновки ЄСПЛ - що з часом ризики порушення обвинуваченим процесуальних обов`язків зменшуються, суд вважає можливим повернутись до цього питання.

За правилами частини 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках застава може бути визначена у розмірі, що перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Суд вважає, що застава у межах, визначених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків тому, з урахуванням обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, майнового та сімейного стану обвинуваченого, вважає необхідним визначити заставу у розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 735700 гривень (350 х 2102 гривень), а також відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України покласти на нього в рамках даного кримінального провадження визначені законом обов`язки.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 140-143, 314-316, 327 Кримінального процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Клопотання прокурора задовольнити.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№27) продовжити на 60 днів по 01 січня 2021 року, включно.

Одночасно визначити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 735700 гривень, при внесенні якої обвинуваченого з під варти звільнити.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як обвинуваченими так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова:

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

- не відлучатися із міста Харкова без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілими і свідками;

- здати на зберігання суду свій паспорт для виїзду за кордон та, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Червонозаводського районного суду міста Харкова коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Харківської установи виконання покарань (№ 27) негайно має здійснити розпорядження про звільнення з-під варти обвинуваченого та повідомити усно і письмово суддю Червонозаводського районного суду міста Харкова.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2