Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/478/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2020, якою частково задоволено клопотання слідчого та стосовно,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обіймаючого посаду завідувача сектору розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Управління Держпраці у Кіровоградській області, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто з 25.11.2020 до 24.01.2021, з покладенням на нього обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України,
ВСТАНОВИВ:
Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, неможливість їх запобігання в разі застосування менш суворого запобіжного заходу, тяжкість можливого покарання

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2020 року, частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбаченого п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, проте не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт для запобігання встановленим ризикам, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою.

На переконання слідчого судді достатнім запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного є домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, серед яких цілодобово не покидати житло.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, прокурор в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити та обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів з визначенням розміру застави.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор зазначає, що ухвала є необґрунтованою і невмотивованою з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, слідчим управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000350 від 12.10.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 24.11.2020 ОСОБА_8 , вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.

Судом констатовано наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 , при цьому в ході обрання запобіжного заходу наявність ризиків не враховано, а враховано лише характеризуючі дані підозрюваного.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При цьому звертає увагу на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Крім того, на думку прокурора при прийнятті рішення про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, судом не враховано вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого останнім правопорушення, який вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, та той факт, що неможливо уникнути ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а лише враховано позитивні характеризуючі дані останнього.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих до апеляційного суду матеріалів судової справи, в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.10.2020 №0000350, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

23.11.2020 о 18 год. 15 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

24.11.2020 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, згідно якої ОСОБА_8 вимагав та отримав від ОСОБА_9 , який діє в інтересах ФОП ОСОБА_10 неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, за складання акту спеціального розслідування нещасного випадку у якому викладе висновки про те, що смерть потерпілого ОСОБА_11 не пов`язана із виробництвом, а являється самогубством.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2020 частково задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, із забороною залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком відвідування медичних установ та явки до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України строком до 24.01.2021 року.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За результатами апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, колегія суддів встановила, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.

Так, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею встановлено, що в матеріалах провадження за клопотанням слідчого є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вказана обставина не заперечується і учасниками судового розгляду, зокрема стороною захисту.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_8 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Також, при судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_8 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні слідчого ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть самостійною обставиною та слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням вказаного, а також даними про особу підозрюваного в їх сукупності, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною не залишати цілодобово житло, який, на думку колегії суддів, зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З такими висновками слідчого судді, погоджується і колегія суддів.

Доводи прокурора про неврахування слідчим суддею наявності ризиків, а враховано лише характеризуючі дані підозрюваного є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, в тому числі і наявність ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зокрема рішення слідчого судді про відмову у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлено тією обставиною, що органом досудового розслідування не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Не наведено таких доказів чи переконливих доводів і у апеляційній скарзі прокурора.

Разом з цим, у клопотанні слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 зазначенні шаблонні формулювання щодо не можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, які не підтверджені матеріалами справи, обмежені тяжкістю вчиненого злочину та тяжкістю можливого покарання за вчинений злочин та ризиками передбаченими ст. 177 КПК України.

Колегія суддів відмічає, що на час апеляційного розгляду стосовно підозрюваного діє запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Даних про порушення ним заборон та обмежень встановлених рішенням слідчого судді до апеляційного суду не надано.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до переконливого висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, яким надана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.11.2020 якою до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4