КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2021 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,
за участю:
адвоката, який діє в
інтересах заявника
ОСОБА_5 ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання за апеляційною скаргою адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15 січня 2021 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000006 від 09.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.146 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :

14 січня 2021 року старший слідчий СВ Сквирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні начальником Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_9 звернулася до Сквирського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження №0000006 від 09.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.146 КК України, а саме: на тимчасово вилучене майно під час невідкладного обшуку від 09.01.2021 року на території домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , а саме: на паперові згортки в кількості 15 шт., з сухою подрібненою масою зеленого кольору із специфічним запахом; скляні ємкості в кількості 10 шт., різного об`єму, з сухою речовиною зеленого кольору; державні номерні знаки НОМЕР_1 в кількості 2 шт.; одну суху рослину зеленого кольору із специфічним запахом; прозорий поліетиленовий пакет з сухою речовиною зеленого кольору із специфічним запахом; дві верхні частини металопластикових пляшок та одну пластикову пляшку; два фрагменти пластикових пляшок та предмет ззовні схожий на наперсток; камуфльований мішок, в якому на час обшуку знаходився роутер марки «VINGA», зелену сумку із тканини; чорну сумку, в якій виявлено два шматка дроту; три мобільних телефони, з них один невідомої марки чорного кольору; другий марки «SAMSUNG DUOS» білого кольору, третій марки «Prestigio» чорного кольору; пластикову ємність об`ємом 250 гр. з сухою речовиною, ззовні схожу на порох; трап`яну камуфляжну сумку; кобуру чорного та коричневого кольору; розвантажувальний жилет зелено-коричневого кольору; чорну шапку з прорізами (балаклава) та камуфляжну шапку з прорізами (балаклава); два комплекти камуфляжних костюма; камуфляжні ватні штани; два камуфляжні бушлата, одну камуфляжну куртку.

Ухвалою слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15 січня 2021 року клопотання слідчого задоволено.

Обґрунтовуючи своє рішення слідчий суддя зазначив, що вилучені 09.01.2021 року під час обшуку речі, можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, які встановлюються під час досудового розслідування та судового розгляду, оскільки відповідають критеріям ст.98 КПК України.

На вказану ухвалу слідчого судді адвокат, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з ухвалою та зазначає, що клопотання про арешт подано з порушенням строку, визначеного ч.5 ст.171 КПК України, оскільки обшук відбувся 09.01.2021 року, проте до суду клопотання надійшло 14.01.2021 року. Крім того, клопотання розглянуто пізніше двох днів з дня його надходження до суду, та судове засідання відбулося без виклику власника майна або його представника, чим сторону захисту було обмежено у праві заслухання свідків, дослідження матеріалів, що мають значення для накладення арешту чи наведення аргументів. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 15 січня 2021 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Також апелянт просить поновити строк апеляційного оскарження, з огляду на те, що сторона захисту не була повідомлена про дату та час судового засідання, копію ухвали адвокат отримав 21.01.2021 року.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому, колегія суддів вирішила за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності прокурора, оскільки це не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотаннята обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Згідно з вимогами ч.2 ст.395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини третьої зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Разом з цим встановлено, що власник майна про дату, час і місце розгляду клопотання не повідомлявся, відповідно до розписки, яка міститься в матеріалах клопотання, копія оскарженої ухвали отримана адвокатом ОСОБА_7 21.01.2021 року. Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що адвокатом, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів судового провадження та ухвали слідчого судді, слідчим відділенням Сквирського ВП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000006 від 09.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.146 КК України.

09 січня 2021 року в рамках кримінального провадження №0000006 в порядку ст.208 КПК України затримано ОСОБА_5

10 січня 2021 року постановою старшого слідчого СВ Сквирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області ОСОБА_8 визнано речовими доказами речі та предмети, вилучені під час проведення невідкладного обшуку на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 .

Положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Тому, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного майна матеріальними об`єктами, що містять в собі ознаки, визначені у ст.98 КПК України, та прийшов до правильного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, знищенню речових доказів.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави вважати вилучені під час обшуку речі та предмети матеріальними об`єктами, що містять на собі сліди злочину, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки слідчим доведено, що дане майно відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, має важливе значення для встановлення об`єктивних обставин під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, постановою від 09.01.2021 року його визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а метою його арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Також є безпідставними твердження апелянта про недотримання слідчим 48-годиннтого строку, визначеного ч.5 ст.171 КПК України, для звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що невідкладний обшук в домоволодінні, де проживає ОСОБА_5 , проводився 09.01.2021 року та 11.01.2021 року клопотання про арешт майна направлено до Сквирського районного суду Київської області.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з встановленими обставинами кримінального провадження та кваліфікації злочинів які розслідуються, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно у діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15 січня 2021 року, залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу адвоката, який діє в інтересах заявника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Сквирського районного суду Київської області від 15 січня 2021 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000006 від 09.01.2021 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.3 ст.146 КК України, а саме: тимчасово вилученого майна під час невідкладного обшуку від 09.01.2021 року на території домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , а саме: паперових згортків в кількості 15 шт., з сухою подрібненою масою зеленого кольору із специфічним запахом; скляних ємкостей в кількості 10 шт., різного об`єму, з сухою речовиною зеленого кольору; державних номерних знаків НОМЕР_1 в кількості 2 шт.; одну суху рослину зеленого кольору із специфічним запахом; прозорого поліетиленового пакету з сухою речовиною зеленого кольору із специфічним запахом; двох верхніх частин металопластикових пляшок та одну пластикову пляшку; двох фрагментів пластикових пляшок та предмету ззовні схожого на наперсток; камуфльованого мішка, в якому на час обшуку знаходився роутер марки «VINGA», зеленої сумки із тканини; чорної сумки, в якій виявлено два шматка дроту; трьох мобільних телефонів, з них один невідомої марки чорного кольору, другий марки «SAMSUNG DUOS» білого кольору, третій марки «Prestigio» чорного кольору; пластикової ємності об`ємом 250 гр. з сухою речовиною, ззовні схожу на порох; трап`яної камуфляжної сумки; кобури чорного та коричневого кольору; розвантажувального жилету зелено-коричневого кольору; чорної шапки з прорізами (балаклава) та камуфляжної шапку з прорізами (балаклава); двох комплектів камуфляжних костюмів; камуфляжних ватних штанів; двох камуфляжних бушлатів; однієї камуфляжної куртки, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3