Справа №481/971/20
Провадж.№1-кп/481/148/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000373 від 25 червня 2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Миколаїв Миколаївської області та проживає у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого, останній раз 22 травня 2020 року Новобузьким районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 389 КК України, призначено покарання у виді 02 місяців 10 днів арешту,
про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

з участю учасників судового провадження: сторін: прокурора ОСОБА_4 , та обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 , маючи незняту та не погашену судимість, 24 червня 2017 року повторно у вечірній час, точного часу встановити не виявилось можливим, перебував у приміщенні будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав спільно зі своєю ріднею: матір`ю, бабусею та сестрою ОСОБА_5 . 25 червня 2017 року близько 03.00 години у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна мобільного телефону марки «HUAWEI Y5II» моделі «CUN-U29», імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , який належить його сестрі ОСОБА_5 для подальшого використання у власних цілях. Так, близько 03 години 05 хвилин 25 червня 2017 року ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у приміщенні будинку за місцем свого проживання, зайшов до кімнати своєї сестри та, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_5 спить, діючи таємно, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, виявив на столі мобільний телефон марки «HUAWEI Y5II» моделі «CUN-U29», імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , який був у використанні, вартість якого становить 2948,92 гривень, який викрав, поклавши його до кишені своєї куртки. Після чого 25 червня 2017 року о 05.00 годині з викраденим майном покинув місце свого проживання. В подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, а саме залишив для власного використання.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому визнав повністю та пояснив, що дійсно 25 червня 2017 року перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає разом із матір`ю, бабусею та сестрою ОСОБА_5 . 25 червня 2017 року вночі викрав у своє сестри її мобільний телефон марки «HUAWEI Y5II» для подальшого використання у власних цілях. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими безпосередньо в судовому засіданні доказами у справі:

заявою ОСОБА_5 від 25 червня 2017 року начальникові Новобузького ВП ГУНП в Миколаївської області, якою він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_3 , який у ніч на 25 червня 2017 року з її будинку за адресою: АДРЕСА_1 , викрав її мобільний телефон марки «HUAWEI Y5II»;
витягом із Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджено факт внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 червня 2017 року за заявою потерпілої ОСОБА_5 , з правовою кваліфікацією за ч.2 ст. 185 КК України;
заявою ОСОБА_3 від 28 червня 2017 року начальникові Інгульського ВП ГУНП в Миколаївської області який добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «HUAWEI Y5II»;
даними протоколу огляду предмета від 29 червня 2017року, складеного слідчим СВ Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області, у присутності понятих, та фото таблицею до нього, якими підтверджено факт проведення огляду мобільного телефону марки «HUAWEI Y5II» моделі «CUN-U29», імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , який видав ОСОБА_3 ;
висновком експерта судово-товарознавчої експертизи № 1497 від 04 червня 2020 2020 року, яким встановлено, що вартість викраденого майна мобільного телефону марки «HUAWEI Y5II» моделі «CUN-U29», імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , який був у використанні, станом на 25 червня 2017 року становить 2948,92 гривень.

Усі, надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини визначені у ст.91 КПК України, зібрані вони у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, та вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_3 25 червня 2017 року о 03 годині 05 хвилин із житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , таємного викрадення чужого майна (крадіжки) - мобільного телефону марки «HUAWEI Y5II» моделі «CUN-U29», імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , вчиненої повторно, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Вказаний висновок суду узгоджується з п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" (заява №1637/04), у якому зазначено, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Туреччини" п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Судом враховується, що згідно матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , останній зареєстрований та проживає у с. Трояни Новобузького районуМиколаївської області, по місцю проживання характеризується посередньо, у лікарів психіатра та нарколога на обліку не знаходиться, раніше до кримінальної відповідальності притягувався.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, при призначенні покарання ОСОБА_3 дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким, фактичні обставини справи, спосіб вчинення злочину, форму вини, обстановку вчинення злочину, особу винного, який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючу покарання обставину щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 призначити покарання у виді арешту в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене порушення.

Відповдіно до ч.4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 22.05.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання у виді 02 місяців 10 днів арешту.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України за даним вироком ОСОБА_3 вчинив 25 червня 2017 року, тобто до постановлення вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року, але до повного відбуття покарання за даним вироком.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 03 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукпністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено за вироком Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 03 (трьох) місяців арешту.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання при виконанні вироку Новобузького районного суду Миколаївської області від 22 травня 2020 року.

У строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зарахувати ОСОБА_3 покарання, відбуте частково за вироком Новобузького районного суду Миколаївської обалсті від 22 травня 2020 року, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.

Речовий доказ марки «HUAWEI Y5II» моделі «CUN-U29», імеі № 1: НОМЕР_1 , імеі № 2: НОМЕР_2 , який передано потерпілій ОСОБА_5 , залишити у її законному володінні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Новобузький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1