Справа № 573/2116/20
Номер провадження 1-кп/573/29/21
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
08 січня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 09 жовтня 2020 року за №0000524, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Сум, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, з 2011 року перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом «Легка розумова відсталість», не інваліда, раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 115 КК України,
в с т а н о в и в :
08 жовтня 2020 року близько 23:00 години ОСОБА_4 прийшов до нежитлового домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час у приміщенні літньої кухні перебувала раніше знайома йому ОСОБА_7 , яка лежала на ліжку. Після того, як ОСОБА_4 зайшов всередину літньої кухні, то почав спілкуватися з останньою з приводу пляшки алкогольного напою домашнього виробництва, яку ОСОБА_7 напередодні заховала від нього. Під час спілкування між останньою та ОСОБА_4 виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин один до одного, під час якої в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, бажаючи настання смерті ОСОБА_7 , ОСОБА_4 дістав розкладний ніж з кишені своєї куртки, взяв його в праву руку і наніс ним останній один удар в область шиї зліва, а також один удар в область грудної клітки зліва.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на позбавлення життя ОСОБА_7 , ОСОБА_4 схопив обома руками жіночий шарф рожевого кольору, який він виявив на столі поруч з ліжком, на якому знаходилася ОСОБА_7 , і з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на заподіяння останній смерті, вказаним шарфом почав її душити, здавлюючи шию близько 10 хвилин. Після того, як ОСОБА_7 перестала рухатися, ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії та втік з місця вчинення злочину.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_4 ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла на місці вчинення злочину. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 09 листопада 2020 року №112 моментом настання смерті ОСОБА_7 є період часу 8-16 годин до початку судово-медичного дослідження трупу останньої, який розпочатий 09 жовтня 2020 року о 14:00 годині. Причиною смерті ОСОБА_7 є комбінована травма у вигляді механічної асфіксії від здавлення органів шиї петлею та різаної рани шиї, різаної рани ІІІ пальця лівої кисті, колото-різаної рани грудної клітки зліва. Безпосередньою причиною смерті останньої є механічна асфіксія від здавлення органів шиї петлею.

На трупі ОСОБА_7 виявлено пошкодження: множинні осаднення на передній поверхні шиї, крововиливи в м`які тканини шиї та середостіння; різані рани передньої поверхні шиї зліва та ІІІ пальця лівої кисті; колото-різана рана по задньо-пахвинній лінії грудної клітки на рівні Х ребра.

Пошкодження у вигляді множинних осаднень передньої поверхні шиї з крововиливами в м`які тканини та середостіння утворились від здавлення органів шиї петлею, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Рани на шиї, грудної клітини та ІІІ пальця лівої кисті могли утворитися від дії предмету, що має ріжучі та колюче-ріжучі властивості. Таким предметом міг бути ніж. Рана на ІІІ пальці лівої кисті могла утворитися під час боротьби або самозахисту.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав частково, зазначив, що умислу вбивати в нього не було. Показав, що зранку 08 жовтня 2020 року він разом з дядьком ОСОБА_6 ходив на заробітки. Потім вдома вони випили по 2 чарки самогону та пішли на АДРЕСА_3 , розбирати будинок. Після цього до них додому на АДРЕСА_2 , прийшла сестра ОСОБА_8 разом з хлопцем ОСОБА_9 . Між сестрою та ОСОБА_7 через пляшку виникла сварка, у зв`язку з чим ОСОБА_10 вигнала останню і та пішла до зруйнованого будинку на АДРЕСА_2 . Приблизно о 19-20 годині дядько ОСОБА_11 ліг спати, а він пішов на «точку» за пляшкою. Близько 23 години він вирішив зайти на АДРЕСА_3 . Там у літній кухні він знайшов ОСОБА_7 , яка спала на ліжку. Він її розбудив і почав кричати на неї за те, що вона сховала самогон. Коли він нагнувся, то в нього з карману випав ніж. Він його підняв і вирішив налякати ОСОБА_10 . Але не врахував, що остання сиділа на ліжку, а він стояв, і попав їй у шию. У кухні було темно, але він зрозумів, що ніж увійшов у шию зліва. Скандал між ними не припинився, ОСОБА_10 почала йому погрожувати, тоді він взяв на столі шарф і хотів її придушити, щоб ОСОБА_7 перестала кричати і заснула. Він обмотав її шию шарфом і з силою душив 10-15 хвилин. При цьому ОСОБА_10 не пручалася. Коли остання почала лягати на ліжко, то він подумав, що вона приснула. Після цього він вийшов на вулицю, покурив, а коли зайшов назад, то послухав серце і зрозумів, що ОСОБА_10 мертва. Він злякався, побіг додому на АДРЕСА_2 , ніж кинув у млин, а сам ліг спати. Коли прокинувся наступного дня, то сестра пішла проводжати свого хлопця, а коли повернулася додому, то сказала, що знайшла ОСОБА_7 мертвою. Вона викликала поліцію і швидку допомогу. Близько 9 години він вийшов на вулицю, побачив швидку та поліцію. Після цього зайшов у хату, перевзув кросівки і втік. Перший день він ховався на болоті, на другий день вкінці городу, на третій день у посадці, а на четвертий прийшов з повинною до поліції.

При цьому обвинувачений також показав, що колото-різану рану грудної клітки зліва міг також нанести він, але точно не пам`ятає.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав частково, його вина повністю доказана показами потерпілого, які є логічними і послідовними.

Допитаний потерпілий ОСОБА_6 показав, що ОСОБА_7 була його цивільною дружиною, а ОСОБА_4 племінник. Вони проживали в АДРЕСА_2 . За день до смерті співмешканки в жовтні 2020 року, точної дати не пам`ятає, у них була його племінниця ОСОБА_12 разом зі своїм хлопцем ОСОБА_9 . Близько 19-20 години між ОСОБА_7 і ОСОБА_8 виникла сварка, у зв`язку з чим співмешканка пішла з дому. Приблизно через годину після цього він ліг спати. У цей час у будинку залишалися ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . Що відбувалося в ночі потерпілий не знає, оскільки міцно спав. Наступного дня з ранку ОСОБА_10 пішла проводити свого хлопця ОСОБА_9 , а коли повернулася, то повідомила, що по АДРЕСА_3 , виявила мертву ОСОБА_7 . Через декілька хвилин після цього ОСОБА_4 пішов з дому і більше він його не бачив.

ОСОБА_8 судом не допитувалася, оскільки прокурором спочатку було заявлено клопотання про допит її в якості свідка, але потім він відмовився від даного клопотання, зазначивши, що необхідності в цьому немає, проти чого сторона захисту не заперечувала.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи:

- протоколом огляду місця події від 09 жовтня 2020 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого на підлозі на купі одягу біля ліжка, яке стояло в сараї за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На лівій боковій поверхні шиї в середній третині горизонтально розміщена рана розміром 5,0 х 0,7 см, глибиною в межах м`яких тканин (том 1 а. с. 91-97);

- протоколом огляду трупу від 09 жовтня 2020 року з фототаблицею до нього, згідно з яким огляд трупу проводився в приміщенні секційної зали Білопільського РВ СМЕ слідчим за участю понятих, судово-медичного експерта та заступника начальника слідчого управління, де на трупі ОСОБА_7 на шиї виявлено рану в межах м`яких тканин та горизонтально розміщене розривчасте осаднення, схоже на странгуляційну борозду, ушкодження на задній поверхні грудної клітки на рівні 10-20 міжребер`я по задньопахвинній лінії, рана на передній поверхні середньої фаланги третього пальця лівої кисті (том 1 а. с. 144-149);

- лікарським свідоцтвом про смерть від 09 жовтня 2020 року №115, з якого вбачається, що причиною смерті ОСОБА_7 є напад з удавленням з метою вбивства (том 1 а. с. 150);

- висновком експерта від 19 жовтня 2020 року №1002, відповідно до якого кров потерпілої ОСОБА_7 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВ0 (том 1 а. с. 169-170);

- висновком експерта від 09 жовтня 2020 року №112, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_7 є комбінована травма у вигляді механічної асфіксії від здавлення органів шиї петлею та різаної рани шиї, різаної рани ІІІ пальця лівої кисті, колото-різаної рани грудної клітки зліва. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 є механічна асфіксія від здавлення органів шиї петлею.

На трупі ОСОБА_7 виявлено пошкодження: множинні осаднення на передній поверхні шиї, крововиливи в м`які тканини шиї та середостіння; різані рани передньої поверхні шиї зліва та ІІІ пальця лівої кисті; колото-різана рана по задньо-пахвинній лінії грудної клітки зліва на рівні Х ребра. Пошкодження у вигляді множинних осаднень поверхні шиї з крововиливами в м`які тканини та середостіння утворились від здавлення органів шиї м`якою петлею, мають ознаки тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Петлею могла бути тканина, схожа на шарф, хустку або інші схожі за ознаками матеріали. Рани шиї, грудної клітки та ІІІ пальця лівої кисті могли утворитися від дії предмету, що має ріжучі та колюче-ріжучі властивості. Таким предметом міг бути ніж.

Крім того, потерпілій було заподіяно 3 пошкодження: у ділянках шиї, грудної клітки та ІІІ пальця лівої кисті. Дані пошкодження у вигляді ран мають ознаки легких і не знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.

Удари колюче-ріжучим предметом могли бути нанесені спереду по відношенню до потерпілої. При цьому остання могла перебувати як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях. Усі пошкодження на тілі ОСОБА_7 були спричинені їй незадовго до настання її смерті. Здавлення шиї петлею є характерним для спричинення його сторонньою людиною. Рана на ІІІ пальці лівої кисті могла утворитися під час боротьби або самозахисту. Пошкодження на тілі ОСОБА_7 не характерні для їх утворення в результаті падіння з вертикального положення тіла на площину як з додатковою силою, так і без неї.

Після спричинення потерпілій пошкоджень у вигляді різаних ран вона могла виконувати будь-які самостійні, цілеспрямовані дії (пересуватися, звати на допомогу, вчиняти опір тощо). Після спричинення пошкоджень у вигляді здавлення шиї петлею остання не могла виконувати будь-які самостійні, цілеспрямовані дії (пересуватися, звати на допомогу, вчиняти опір тощо), оскільки при цьому настала її смерть.

Пошкодження в ОСОБА_7 могли утворитися 08 жовтня 2020 року близько 23:00 години. Тілесних пошкоджень, заподіяних до 08 жовтня 2020 року на трупі останньої не виявлено.

У крові та сечі з трупу ОСОБА_7 виявлено алкоголь, що може відповідати легкому алкогольному сп`янінню (том 1 а. с. 228-231);

- заявою потерпілого ОСОБА_6 про добровільну видачу складного металевого ножа (том 2 а. с. 2);

- протоколом огляду предметів від 29 жовтня 2020 року з фототаблицею до нього, згідно з яким складний ніж, добровільно виданий потерпілим ОСОБА_6 , має металеве руків`я, на якому з однієї сторони мається дерев`яна накладка червоного та чорного кольорів. Клинок однолезий з двосторонньою заточкою довжиною 120 мм. На клинку і обуху ножа проглядається засохла речовина бурого кольору (том 2 а. с. 3-6);

- висновком експерта від 06 листопада 2020 року №347, відповідно до якого на клинку та руків`ї складного металевого ножа виявлена кров людини, яка може походить від ОСОБА_7 . Присутності крові підозрюваного ОСОБА_4 не виявлено (том 2 а. с. 36-40);

- протоколом отримання зразків від 12 жовтня 2020 року, з якого вбачається, що в підозрюваного ОСОБА_4 проведено відібрання зразків крові (том 2 а. с. 42);

- висновком експерта від 19 жовтня 2020 року №1003, згідно з яким кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи АВ із супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО (том 2 а. с. 48-49);

- протоколом отримання зразків від 12 жовтня 2020 року, відповідно до якого в підозрюваного ОСОБА_4 проведено відібрання зразків відбитків пальців та долонь обох рук (том 2 а. с. 52);

- висновком експерта від 12 жовтня 2020 року №295, з якого вбачається, що при огляді судмедекспертом 12 жовтня 2020 року в ОСОБА_4 виявлено садна в ділянці нижнього краю грудини, на обох гомілках, які відносяться до категорії легких. Описані ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею. Вони могли утворитися за різних обставин, у тому числі й від ударів. Ушкодження можуть відповідати терміну та обставинкам, вказаним у постанові. Дані ушкодження не характерні для утворення їх при падінні з вертикального положення тіла на площину (том 2 а. с. 83);

- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_4 із застосуванням технічних засобів фіксування від 12 жовтня 2020 року, під час якого останній розказав і показав на місці, як позбавив життя ОСОБА_7 (том 1 а. с. 110, том 2 а. с. 84-110);

- висновком експерта від 22 жовтня 2020 року №304, згідно з яким механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі ОСОБА_7 , може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованим підозрюваним ОСОБА_4 під час проведення слідчого експерименту за його участі 12 жовтня 2020 року за виключенням того, що підозрюваний не показує нанесення удару колюче-ріжучим предметом у ділянку грудної клітки зліва. Підозрюваний показує, як він наніс удар ножем у ліву бокову поверхню шиї. При цьому він спричинив пошкодження у вигляді різаної рани шиї, яка не знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої. Далі підозрюваний показує, як він шарфом здавлював шию потерпілої, при цьому спричинивши пошкодження у вигляді механічної асфіксії від здавлення органів шиї петлею, що й стало безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 (том 2 а. с. 115);

- висновком судово-психіатричної експертизи від 02 листопада 2020 року №271, відповідно до якого на момент вчинення злочину ОСОБА_4 виявляв ознаки легкої розумової відсталості (легкої дебільності), не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час останній виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легкої дебільності), може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом ОСОБА_4 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (том 2 а. с. 120-131).

Жоден із зазначених доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти зазначеним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та в своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

Також, на підтвердження вини ОСОБА_4 суду були надані висновки експертів від 19 жовтня 2020 року №№1007, 1006, 1005, 1004, відповідно до яких на лосинах потерпілої ОСОБА_7 присутності крові не встановлено, а на її жіночій майці, светрі, сукні знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 . Даних за присутність у цих слідах крові ОСОБА_4 не одержано (том 1 а. с. 175-176, 181-183, 188-190, 195-197). Також суду був наданий висновок експерта від 16 листопада 2020 року №19/119/7/1-2302е, згідно з яким на наданих на дослідження відрізках дактилоскопічної плівки виявлені одиничні текстильні волокна, які не мають яких-небудь ознак, що індивідуалізують джерела їх походження, для ідентифікації цих джерел вони не придатні (том 1 а. с. 203-206). Крім того, суду були надані висновки експертів від 06 листопада 2020 року №№327, 328, з яких вбачається, що походження крові в змивах з піднігтьового вмісту з обох рук, у змивах з долонь обох кистей рук трупа ОСОБА_7 можливо від особи любої статі, організму якої притаманні антиген Н ізосерологічної системи АВО, у тому числі й від самої потерпілої ОСОБА_7 . Присутності крові ОСОБА_4 у даних об`єктах не виявлено (том 1 а. с. 211-215, 220-224). Також суду був наданий висновок експерта від 03 листопада 2020 року №19/119/6/6-634е, згідно з яким на поверхні руків`я металевого ножа, вилученого в потерпілого ОСОБА_6 , будь-яких видимих папілярних ліній чи фрагментів не виявлено (том 2 а. с. 22-32). Крім цього, суду були надані заява ОСОБА_4 від 12 жовтня 2020 року, відповідно до якої останній добровільно видав працівникам поліції джинсову куртку та джинси, в які він був одягнений у момент вчинення злочину; протокол огляду предметів з фототаблицею від 12 жовтня 2020 року, згідно з яким на курточці та джинсах біологічних слідів не виявлено; висновки експерта від 19 жовтня 2020 року №№1008, 1009, з яких вбачається, що на чоловічих штанях і курточці, добровільно виданих ОСОБА_4 , присутності крові не виявлено (том 2 а. с. 54, 55-58, 74-75, 80-81).

Сторона захисту зазначені докази не просила визнати неналежними або недопустимими. Проте, суд вважає, що вони як не підтверджують, так і не спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому не може покласти їх в основу обвинувального вироку.

У той же час, на підтвердження вини ОСОБА_4 суду був наданий протокол додаткового огляду місця події від 09 жовтня 2020 року з фототаблицею до нього та відеозаписом на флеш-карту «Kingston 32GB» (том 1 а. с. 99-110).

Зазначений протокол сторона захисту просила визнати недопустимим доказом, оскільки він не відповідає вимогам КПК України.

З огляду на положення з ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 104 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі.

Протокол складається з вступної частини, яка повинна містити відомості про особу, яка проводить процесуальну дію (прізвище, ім`я, по батькові, посада); всіх осіб, які присутні під час проведення процесуальної дії (прізвища, імена, по батькові, дати народження, місця проживання); описової частини, яка повинна містити відомості про послідовність дій; отримані в результаті процесуальної дії відомості, важливі для цього кримінального провадження, в тому числі виявлені та/або надані речі і документи.

З протоколу вбачається, що 09 жовтня 2020 року з 12 години 02 хвилин по 14 годину 18 хвилин заступник начальника СВ Білопільського ВП ОСОБА_13 у присутності понятих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , за участі власника ОСОБА_6 , судмедексперта ОСОБА_16 , заступника начальника відділу криміналістичного забезпечення СУ ГУНП ОСОБА_17 , криміналіста ОСОБА_18 , старшого слідчого в ОВС криміналіста СУ ГУНП ОСОБА_19 провів огляд господарства, розташованого в АДРЕСА_3 , під час якого вилучив: фрагмент скла з пенька, зіскоб з дверного коробу речовини буро-коричневого кольору, гумові фіолетові капці, синтетичний рожевий шарф з плямою речовини бурого кольору, рожевий плащ з множинними плямами речовини бурого кольору, два недопалки самокруток, підодіяльник.

Вимогам ст. 104 КПК України протокол додаткового огляду місця події від 09 жовтня 2020 року не відповідає, оскільки в ньому зазначено лише які речі були вилучені, а відомості про послідовність дій взагалі відсутні.

Крім того, в протоколі вказано, що огляд проведено за участю власника приміщення ОСОБА_6 , хоча його підпис у протоколі відсутній. Також у протоколі розписалися ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , хоча відомостей про них, як про присутніх під час проведення процесуальної дії, у протоколі немає.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 39, п. п. 1-3 ч. 2 ст. 40, ч. 1 ст. 214 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам.

Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

З постанови про доручення провадження досудового розслідування по кримінальному провадженню групі слідчих від 09 жовтня 2020 року вбачається, що проведення досудового розслідування було доручено групі слідчих, а саме: ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_13 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 (том 1 а. с. 86-87). У той же час з відеозапису до протоколу додаткового огляду місця події вбачається, що огляд фактично був здійснений не заступником начальника СВ Білопільського ВП ОСОБА_13 , а старшим слідчим в ОВС криміналістом СУ ГУНП ОСОБА_19 , яку до складу слідчої групи включено не було (том 1 а. с. 86-87).

З огляд на викладене, оскільки додатковий огляд місця події фактично було здійснено неуповноваженою на те особою, а протокол вказаної слідчої дії не відповідає вимогам процесуального закону, протокол додаткового огляду місця події від 09 жовтня 2020 року з фототаблицею до нього та відеозаписом на флеш-карту «Kingston 32GB» є недопустимим доказом.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_4 суду були надані висновки експертів від 19 жовтня 2020 року №1012, 1011, 1010, від 06 листопада 2020 року №329, відповідно до яких на трьох зрізах деревини із зовнішньої сторони правої частини дверної коробки до кімнати господарського приміщення в АДРЕСА_3 , присутності крові не встановлено; на підодіяльнику, жіночому пальті, жіночому рожевому шарфі знайдено кров людини, яка може походити від ОСОБА_7 . Даних за присутність у цих слідах крові від ОСОБА_4 не одержано (том 1 а. с. 126-127, 132-134, 139-143).

Зазначені експертизи сторона захисту просила визнати недопустимими доказами, оскільки вони отримані з порушенням вимог КПК України.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Балицький проти України» від 03 листопада 2011 року, заява №12793/03, «Тейшера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, «Шабельник проти України» від 19 листопада 2009 року, заява №16404/03, встановлено різновид доктрини «плодів отруєного дерева», коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Суд вважає, що дані висновки експертів від 19 жовтня 2020 року №1012, 1011, 1010, від 06 листопада 2020 року №329 також не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки вони є похідними від доказів, отриманих з порушенням вимог кримінального процесуального закону (протоколу додаткового огляду місця події від 09 жовтня 2020 року з фототаблицею до нього та відеозаписом), а тому вони також є недопустимими.

Під час судового розгляду обвинувачений зазначив, що умислу вбивати ОСОБА_7 в нього не було. Але його покази в цій частині суд розцінює критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з метою уникнути справедливого покарання за вчинений злочин. При цьому суд вважає, що про умисел на вбивство свідчить спосіб, характер і локалізація тілесних ушкоджень. Так сам обвинувачений визнав, що він 10-15 хвилин із силою шарфом здавлював шию ОСОБА_7 . Це підтверджує спрямованість умислу обвинуваченого саме на вбивство потерпілої. Дії останнього не дають підстав вважати, що він мав намір спричинити потерпілій будь-які тілесні ушкодження.

В основу вироку суд кладе покази потерпілого, які є послідовними, логічними та не суперечать письмовим доказам.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є особливо тяжким, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , який вчинив злочин через те, що ОСОБА_7 сховала пляшку самогону, особу обвинуваченого, компрометуючими матеріалами відносно якого сільська рада не володіє, раніше несудимий, перебуває на обліку в лікаря психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість», обставини, що пом`якшують покарання з`явлення із зізнанням, активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений своїми діями надавав допомогу (сприяв) правоохоронним органам у розкритті злочину, у встановленні невідомих їм обставин справи. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

В обвинувальному акті обставиною, що пом`якшує покарання, зазначене щире каяття. Але суд не може взяти його до уваги, оскільки щире каяття, характеризує суб`єктивне ставлення особи до вчиненого злочину, тобто, особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, співчуває потерпілому, демонструє готовність понести заслужене покарання. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, готовність нести покарання, готовність змінити спосіб життя і не вчиняти нових злочинів. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Більше того, факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Але в матеріалах справи відсутні дані, які б підтверджували щирий жаль з приводу скоєного та осуд своєї поведінки обвинуваченим, те, що він намагався виправити наслідки вчиненого та виявляв готовність нести покарання. Навпаки, обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду вину визнавав частково, наголошував про відсутність умислу на вбивство потерпілої. Але такі твердження є формальними, оскільки не підтверджуються поведінкою останнього під час судового розгляду, вони свідчать лише про намагання уникнути суворого покарання та застосування судом ст. 69 КК України.

Саме по собі часткове визнання засудженим своєї провини під час судового провадження не вказує, що його зізнання стало результатом тривалого роздуму й затятої внутрішньої боротьби та свідчить про рішучість стати на шлях виправлення, самоосуд свого вчинку. Щире каяття є відвертою негативною оцінкою винуватою особою своєї злочинної поведінки, визнанням тих обставин, які їй ставляться в провину, має характеризувати її поведінку після вчинення злочину, але з позицій психологічної переорієнтації суб`єкта, який дійсно засуджує свій вчинок, визнає його антигромадський характер і готовий нести відповідальність. Часткове визнання ОСОБА_4 своєї вини, відсутність вибачення перед потерпілим, а також відсутність відшкодування завданої шкоди свідчить про відсутність у нього щирого жалю з приводу скоєного та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 намагався переконати суд, що кається та співчуває потерпілому, але визнав, що досі навіть не попросив пробачення в останнього. Не зробив він цього і в судовому засіданні.

Обвинувачений і його захисник просили суд призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України. Проте суд вважає, що встановлені обставини істотно не знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи, а тому немає підстав для застосуванням положень ст. 69 КК України.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі.

Суд також враховує думку потерпілого, який при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 необхідно залишити у вигляді тримання під вартою.

З обвинуваченого підлягають стягненню в доход держави судові витрати в сумі 1634 грн. 50 коп. за проведення експертиз.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 жовтня 2020 року накладений арешт на фрагмент скла з пенька, зіскоб з дверного коробу речовини буро-коричневого кольору, гумові капці фіолетового кольору, шарф рожевий синтетичний з плямою речовини бурого кольору, плащ рожевий з множинними плямами речовини бурого кольору, два недопалки самокруток, підодіяльник, який необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 жовтня 2020 року накладений арешт на светр синтетичний світло-сірого кольору з плямою темно-червоного кольору в ділянці лівого плечового шва, з переміщенням на комір, кофту сіру синтетичну з плямою темно-червоного кольору в ділянці лівого плечового шва більше з розповсюдженням наперед, футболку синтетичну чорну, лосини синтетичні чорні, шкарпетки синтетичні чорні, який необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року накладений арешт на куртку джинсову синього кольору, штани джинсові синього кольору, який необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2020 року накладений арешт на складний металевий ніж, який необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Початок відбування покарання визначити ОСОБА_4 з 12 жовтня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в доход держави 1634 грн. 50 коп. судових витрат.

Речові докази:

- фрагмент скла з пенька, зіскоб з дверного коробу, гумові капці фіолетового кольору, шарф рожевий синтетичний, плащ рожевий, два недопалки самокруток, підодіяльник, сліди рук трупа, мікронашарування з обох долоней трупа, змиви з поверхонь обох рук трупа та контрольний зразок до них, піднігтьовий вміст обох рук трупа і контрольний зразок до них, светр синтетичний світло-сірого кольору, кофту сіру синтетичну, футболку чорну синтетичну, лосини чорні синтетичні, шкарпетки чорні синтетичні, зразок крові ОСОБА_4 на марлевому тампоні та контрольний зразок до нього, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП, знищити;

- складний металевий ніж, який зберігається в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП, повернути ОСОБА_6 ;

- куртку синю джинсову, штани сині джинсові, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП, повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт фрагмента скла з пенька, зіскоба з дверного коробу речовини буро-коричневого кольору, гумових капців фіолетового кольору, шарфа рожевого синтетичного з плямою речовини бурого кольору, плаща рожевого з множинними плямами речовини бурого кольору, двох недопалків самокруток, підодіяльника, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 жовтня 2020 року.

Скасувати арешт светра синтетичного світло-сірого кольору, кофти сірої синтетичної футболки чорної синтетичної, лосин чорних синтетичних, шкарпеток чорних синтетичних, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 13 жовтня 2020 року.

Скасувати арешт куртки синьої джинсової, штанів синіх джинсових, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 15 жовтня 2020 року.

Скасувати арешт складного металевого ножа, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 жовтня 2020 року.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя