Провадження №1-кп/522/2006/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001110 від 18.06.2020 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Миронівка, Київської області, громадянки України, українки, з неповною середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

17.06.2020 року у денний час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із невстановленою особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, перебувала у приміщенні заправки «АЗС ОД-18», розташованої за адресою: м. Одеса, узвіз Марінеска, 8, де побачила на стелажі спиртні напої.
В цей час, у ОСОБА_3 та невстановленої особи, з корисливих мотивів виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, 17.06.2020 року об 11 год. 18 хв., ОСОБА_3 та невстановлена особа , перебуваючи у приміщенні вищевказаної заправки, підійшли до стелажу зі спиртними напоями. Далі, ОСОБА_3 разом із невстановленою особою, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає та їх злочинні дії залишаться непомітними, умисно, з корисливих мотивів, викрали одну пляшку лікеру, марки «Sheridans», об`ємом 0,5 літра, вартістю 385 (триста вісімдесят п`ять) гривень 61 (шістдесят одна) копійка, та одну пляшку коньяку, марки «Peni Maрtin Superior VS», об`ємом 0,5 літра, вартістю 635 (шістсот тридцять п`ять) гривень 35 (тридцять п`ять) копійок, який належить ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ».
Таємно викравши майно ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» на загальну суму в розмірі 1020 (одна тисяча двадцять) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок, ОСОБА_3 разом із невстановленою особою, покинули місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» матеріальний збиток у зазначеному розмірі.
Таким чином, встановлені достатні підстави обвинувачувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 щиро розкаялась та визнала свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та підтвердила обставини кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті. Вона пояснила, що дійсно, 17.06.2020 року приблизно в обід, разом із невстановленою особою на ім`я ОСОБА_5 , з якою вона познайомилася на Ж/Д Вокзалі, перебувала у приміщенні заправки «АЗС ОД-18», розташованої за адресою: м. Одеса, узвіз Марінеска, 8, де побачила на стелажі спиртні напої, а саме: пляшку лікеру, об`ємом 0,5 літра, та інша особа на ім`я ОСОБА_5 побачив пляшку віскі чи коньяку, об`ємом 0,5 літра, які вони викрали, та поклавши викрадене до її сумки, покинули місце злочину, розпорядившись спиртними напоями на власний розсуд. Щиро розкаялася, запевнила суд, що більше не вчинятиме злочинів та просила призначити їй покарання не пов`язане із позбавленням волі.
Потерпіла сторона ТОВ «ОККО-РІТЕЙЛ» в судове засідання не з`явився, надавши заяву щодо розгляду обвинувального акту за її відсутності.
Прокурор просив призначити обвинуваченій покарання у виді трьох років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.
Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.
Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).
Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_3 покарання, суд враховує її особу, яка, є громадянкою України, має постійне місце реєстрації, не працює, на обліку у лікаря на наркологічному обліку не значиться, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, та те, що вона обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину.
Відповідно до ст. 66 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 суд враховує те, що вона щиро розкаялась у вчиненні злочину.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 відсутні.
Санкцією ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення злочину: крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, передбачено покарання арешт на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.
Враховуючи обставини злочину, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, у виді трьох років позбавлення волі.
У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до виправних робіт, службового обмеження (для військовослужбовців), обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).
Таким чином, врахувавши в сукупності наведені вище обставини злочину, особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженої без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням.
При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.
На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченою.
Процесуальні витрати на залучення експертів у зв`язку з проведенням експертиз відсутні та цивільний позов не заявлено.
Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 61, 65, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинувачену ОСОБА_3 наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджена не виконує покладені на неї обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засуджену для відбування призначеного покарання.
Речові докази по справі:
- диск формату «DVD», із відеозаписами з камер відео спостереження з заправки «АЗС ОД-18», - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1