ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 937/6037/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1166/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 303 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР, -

В С Т А Н О В И Л А:

26 серпня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла скарга ОСОБА_6 на бездіяльність заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги ОСОБА_6 зазначив, що суд повинен зобов`язати посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі його заяву про вчинення злочину працівниками поліції та судді при виконанні службових обов`язків внести до ЄРДР та почати досудове слідство.

Ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 вересня 2020 року було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 з тих підстав, що в заяві останнього відсутні жодні відомості, що свідчать або можуть свідчити про вчинені кримінальні правопорушення. Крім того, слідчий суддя вказав на те, що невнесення уповноваженою особою ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 засновано на положеннях ч. 1 ст. 214 КПК України, ч. 1 ст. 2 та ст. 11 КК України та п. 2 Розділу II положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 року №298, оскільки заява не свідчить про факти вчинення кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, скаргу на бездіяльність О.Виноградова заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Мелітопольського ТУ ДБР по невнесенню до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення направити до суду першої інстанції на новий розгляд.

В обґрунтування зазначає, що судом першої інстанції не зазначено якою частиною якої статті суд керувався при постановленні ухвали, що свідчить про «штампування» судових рішень помічниками суддів.

Також вказує, що суд першої інстанції проігнорував положення ч. 2 ст. 3 Конституції України в якій зазначено, що апеляційний перегляд судового рішення, ухваленого судом першої інстанції є важливим для утвердження і забезпечення прав і свобод людини, що є головним обов`язком держави.

Крім того, слідчим суддею поза увагою залишив рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року по справі №3-180/2018 (1644/18).

Апелянт зазначає, що ухвалу суду постановлена з грубим порушенням Постанови Пленуму ВС України від 1 листопада 1996 року №9.

Вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою, необ`єктивною, винесеною з суттєвим порушенням норм процесуального права, суперечить положенням Конституції України, нормам міжнародного права, винесеною з явно вираженими ознаками застосування положень КК України за класовою ознакою. Крім того, ухвала суду не відповідає положенням ст. 2 КПК України та ч. 1 ст. 10 КПК України, де зазначено, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом.

Також зазначає, що поза увагою слідчого судді залишились закріплені в Конституції України принцип верховенства права (ч. 1 ст. 8) та принцип захисту прав людини (ч. 2 ст. 3).

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді заявник посилається на те, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції отримана через Укрпошту 9 жовтня 2020 року.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з наявного в матеріалах провадження рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ОСОБА_6 дійсно отримав копію оскаржуваної ухвали лише 9 жовтня 2020 року (а.с. 73), у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження ухвали пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

В судому засіданні апеляційного суду ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити та зобов`язати Державне бюро розслідувань внести відомості за його заявою до ЄРДР або повернути його скаргу до суду першої інстанції на новий розгляд. Вказав на те, що він в березні 2020 року він направляв скаргу про притягнення експертів до кримінальної відповідальності, за нею відомості внесено до ЄРДР, його визнано потерпілим. Вважав, що в даному провадженні необхідно притягнути до кримінальної відповідальності слідчого ОСОБА_7 , який «підставив» слідчу Кушнір та начальника слідчого відділення, з відома якого незаконно діють слідчі. Разом з тим вважав, що слідчого суддю ОСОБА_8 притягати до кримінальної відповідальності не потрібно. Надав пояснення з приводу крадіжки у нього двигуна та розслідування цього злочину.

Прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу без його участі в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, апелянта, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 6 квітня 2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення.

Це є гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є наявність об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину, фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_6 11 серпня 2020 року звернувся із заявою про вчинення злочину працівниками поліції при виконанні ними службових обов`язків під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000369 від 23 лютого 2016 року, зокрема, просив внести його заяву до ЄРДР та порушити кримінальну справу відносно майора поліції ОСОБА_9 , підполковника поліції ОСОБА_10 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 , а також відносно слідчого судді Запорізького районного суду Запорізької області ОСОБА_8 за неналежне виконання своїх службових обов`язків, що призвело до порушення його конституційних прав, свобод і законних інтересів, як учасника кримінального провадження, оскільки дані особи в різний час обіймали керівні посади та безпосередньо є винуватцями того, що зник речовий доказ (а.с. 12-20).

Листом заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_12 за вих. Ф-2307/17-01-01-20 від 14 серпня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено, що його звернення скеровано до прокуратури Запорізької області для організації процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000369 також заявнику роз`яснено положення ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно яких якщо у заявах чи повідомленнях таких даних не має, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР і щодо них повинно проводитись досудове розслідування (а.с. 9-10).

Висновки суду першої інстанції з приводу того, що вказана заява ОСОБА_6 про вчинення злочину не містить обставин, які б вказували або могли б свідчити про вчинення зазначеними в заяві про вчинення злочину посадовими особами кримінальних правопорушень, з чим закон пов`язує внесення відомостей до ЄРДР є переконливими та обґрунтованими.

Таким чином, доводи ОСОБА_6 про вчинення посадовими особами кримінального правопорушення ґрунтується на його особистих припущеннях про можливе вчинення протиправних дій та свідчить про суб`єктивне уявлення щодо правомірності чи неправомірності їх дій.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що в заяві від 11 серпня 2020 року не було наведено відомостей, які можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а тому викладені в заяві відомості не підлягали внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до положень ст. 214 КПК України.

Доводи ОСОБА_6 щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 2 та ч. 1 ст. 10 КПК України та залишення поза увагою закріплених в Конституції України принципів верховенства права та принцип захисту прав людини є необґрунтованими та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Слідчий суддя, здійснюючи на стадії досудового розслідування кримінального провадження контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до його повноважень у порядку, передбаченому КПК України, вправі за результатами розгляду скарги, поданої відповідно до ст. 303 КПК України, відмовити у її задоволені.
Тобто рішення суду першої інстанції винесено в межах своїх повноважень, крім того при розгляді скарги ОСОБА_6 слідчим суддею було об`єктивно з`ясовано та досліджено всі обставини, що були підтверджені відповідними доказами, а тому доводи апелянта щодо порушення вимог ст. 2 та ч. 1 ст. 10 КПК України є не обґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Щодо твердження апелянта про порушення судом першої інстанції вимог Конституції України про апеляційний перегляд та залишення поза увагою рішення Конституційного суду України від 17 червня 2020 року по справі №3-180/2018 (1644/18), то слід зазначити, що права ОСОБА_6 не були порушені, він прийняв участь в апеляційному перегляді судового рішення, не був обмежений у правах, передбачених КПК України, в тому числі і в правах заявляти клопотання та подавати докази, жодних нових доказів, які були невідомі суду першої інстанції та могли б істотно вплинути на суть прийнятого рішення, апеляційному суду надано не було, а тому права особи, передбачені КПК України, не порушені.

Доводи апелянта з приводу «штампування» судового рішення помічником судді можуть свідчити лише про незгоду апелянта із судовим рішенням по суті його скарги, оскільки ухвала слідчого судді за формою та змістом повністю відповідає вимогам ч. 2 ст. 369, ст. 372 КПК України, слідчим суддею наведені фактичні обставини, встановлені під час розгляду скарги на бездіяльність органу досудового розслідування та мотиви, з яких він прийшов до висновку про відхилення вимог скарги.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя прийняв законне і обґрунтоване рішення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 3 вересня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні його скарги на бездіяльність заступника начальника Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей до ЄРДР, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 937/6037/20