Справа № 702/246/20
Провадження № 1-кп/702/80/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2020 року м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000010 від 04.03.2020 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Магазинка Красноперекопського району, АР Крим, громадянки України, місце державної реєстрації та місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, одружена, непрацююча, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_3
представник потерпілого ОСОБА_5 не з`явився,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 в порушення ст. 4, 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», п. п. 6. 10 Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2003 № 250, шляхом обману, з корисливою метою незаконного заволодіння бюджетними коштами, умисно та цілеспрямовано, 11.01.2019 у розділі ІІ (Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, поданій до управління соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації, не зазначила, достовірно знаючи, що отримала у ІV кварталі 2018 року дохід в загальній сумі 12 565,00 грн від ТОВ «Гайсинський молокозавод» за продаж продукції тварин, внаслідок чого їй в період часу з 01.01.2019 по 30.06.2019 включно призначено та перераховано управлінням соціального захисту населення Монастирищенської районної державної адміністрації державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї в сумі 20 949,18 грн, якими остання заволоділа, чим заподіяно майнову шкоду державі на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні під час судового розгляду справи свою вину у вчинені кримінального проступку визнала повністю, щиро розкаялась, критично оцінила свою протиправну поведінку, дала правдиві показання про всі обставини вчиненого кримінального проступку, зокрема, показала, що в січні 2019 року звернулася до органу праці та соціального захисту населення з заявою про призначення соціальної допомоги та подала Декларацію у якій достовірно знаючи про отриманий нею дохід в загальній сумі 12565 грн від продажу продукції тварин, не вказала його, внаслідок чого їй було нараховано кошти (соціальну допомогу) у розмірі 20 949,18 грн. На даний час заподіяна нею шкода частково відшкодована.
Просить суд суворо її не карати, призначити покарання у виді штрафу, має заощадження на його оплату, планує найближчим часом їхати за кордон на заробітки.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченій ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачена визнає свою вину у вчинені інкримінованого їй кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, щиро розкаюється у вчиненому, показання обвинуваченої ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, у зв`язку з станом здоров`я, відсутністю вільного часу та зайнятістю. Цивільний позов заявляти не буде. У вирішенні питання з приводу призначення міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 та інших клопотань, які будуть виникати в ході судового розгляду справи, покладається на думку суду.
З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченою ОСОБА_3 вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, згодою з кваліфікацією вчиненого нею діяння, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, відсутність сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої ОСОБА_3 та дослідженням доказів, які підтверджують: обставини щодо події кримінального правопорушення, виду і розміру завданої шкоди та матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої, з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.
Суд, з`ясувавши чи правильно розуміє обвинувачена зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності її позиції, роз`яснив положення Закону про те, що у випадку розгляду справи у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Судом встановлено, що згідно змісту витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2020 внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 0000010 відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг ОСОБА_3 звернулася до органу праці та соціального захисту Монастирищенської РДА 11.01.2019 про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям.
Відповідно до Декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулись за призначенням усіх видів соціальної допомоги від 11.01.2019, поданої до органу праці та соціального захисту населення Монастирищенської РДА, ОСОБА_6 у розділі ІІ Доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за період з 1 липня 2018 до 31 грудня 2018 зазначила: ОСОБА_3 , вид доходу допомога, джерело доходу РУСЗН; ОСОБА_7 , вид доходу- зарплата у розмірі 20 095,92 грн, джерело доходу ФГ «Завальське» та допомога у розмірі - 1309,18 грн, джерело доходу РЦЗ.
Рішенням органу праці та соціального захисту населення Монастирищенської РДА призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченій сім`ї з 01.01.2019 по 30.06.2019 в розмірі 3491,53 грн.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України про суми виплачених доходів №15602 від 26.06.2019 ОСОБА_3 в період із 01.07.2018 по 31.12.2018 отримувала доходи, в тому числі, в сумі 12 565 грн за продаж продуктів тваринництва.
Відповідно до акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 08.07.2019 управлінням соціального захисту населення виявлено, що ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_1 надала неповну інформацію. Внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 20 949, 18 грн протягом періоду з 01.01.2019 по 30.06.2019.
08.07.2019 ОСОБА_3 повідомлено про відшкодування коштів надмірно виплачених в період з 01.01.2019 до 30.06.2019 в сумі 20 949,18 грн, у зв`язку з незадекларованими доходами від продажу власної продукції тваринного походження.
Відповідно до копії чеку (квитанції) № 63 від 18.09.2019 ОСОБА_3 здійснила оплату в сумі 600 грн на рахунок ГУ ДКСУ у Черкаській області в рахунок повернення переплати.
Згідно виписки по надходженням по рахунку НОМЕР_1 за період з 01.01.2019 по 01.07.2019 встановлено виплату соціальної допомоги ОСОБА_3 на її особову картку у розмірі 3491,53 грн щомісячно, що за період з 01.01.2019 по 30.06.2019 складає 20 949,18 грн.
Згідно з протоколом огляду предметів виписка по надходженням по рахунку ( НОМЕР_1 за період з 01.01.2019 по 01.07.2019 на 1 арк. формату А 4; копію чеку про оплату від 18.09.2019 на 1 арк. формату А 4), оглянуто, визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження.
Згідно з протоколом огляду предмета від 11.03.2020 оглянуто особову справу на ОСОБА_3 , 11.03.2020 визнано оглянуті предмети речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження в копіях, особову справу передано під схоронну розписку представнику потерпілого ОСОБА_5 .
Відповідно до схоронної розписки від 11.03.2020 особову справу на ОСОБА_3 передано представнику потерпілого ОСОБА_5 .
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що у ході судового розгляду кримінального провадження винуватість обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення доведена у повному обсязі поза розумним сумнівом.
Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують призначення покарання, а також те, що обвинувачена з урахуванням положень ст. 12 КК України вчинила кримінальний проступок.
Обставинами, що пом`якшують призначення покарання обвинуваченій суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують призначення покарання обвинуваченій суд не вбачає.
При визначенні виду покарання суд враховує також відношення самої обвинуваченої до вчиненого кримінального проступку, засудження нею власної поведінки в судовому засіданні, позицію представника потерпілого та те, що кримінальним проступком не завдано тяжких наслідків, вона раніше не судима та вважає з урахуванням всіх наведених вище обставин, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, з урахуванням того, що обвинувачена має заощадження та отримує дохід від продажу продуктів тваринництва, находить за можливе призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі наближеному до нижньої межі санкції статті.
При визначенні виду покарання обвинуваченій суд також враховує, що призначення покарання у виді громадських робіт, виправних робіт, та обмеження волі є недоцільним та таким, що не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також таким, що нестиме для обвинуваченої надмірний тягар.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Відповідно до ч.1-3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
З урахуванням положень ч. 1-3 ст.5 КК України суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України, з урахуванням редакції санкції на момент вчинення кримінального правопорушення (щодо штрафу), а саме на 11.01.2019.
Доказів наявності обставин, які виключають призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу суду не надано.
Суд вважає, що підстави для застосування ст. 69, 69 1 КК України відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченої не застосовувалися. Клопотання про їх застосування не надходило.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Цивільний позов не заявлений.
Судові витрати відсутні.
Речові докази по справі: особову справу на ОСОБА_3 , яка під схоронну розписку передана представнику потерпілого ОСОБА_5 , залишити представнику потерпілого ОСОБА_5 , звільнивши його від схоронної розписки;
виписку по надходженням по рахунку ( НОМЕР_1 за період з 01.01.2019 по 01.07.2019 на 1 арк формату А 4; копію чеку про оплату від 18.09.2019 на 1 арк формату А 4), які приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Копію вироку інші учасники судового провадження можуть отримати після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1