У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» листопада 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року продовжено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03 листопада 2020 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_5 просить ухвалу скасувати, в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою відмовити, обрати більш м`який запобіжний захід.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає ухвалу незаконною і необґрунтованою.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_6 перебуває під вартою понад 8 місяців. За цей час ризики зменшились, а тому недоцільно продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, на думку захисника, наявність зазначених у клопотанні прокурора ризиків не доведена стороною обвинувачення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, так як ризики, передбачені п п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання і продовження запобіжного заходу не зменшилися і не змінилися.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особу обвинуваченого дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 повідомлений про дату та час розгляду апеляційної скарги, заяву про бажання брати участь у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не подавав. Його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дотримався вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, яка передбачає, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 187 КК України.

Як вбачається зі змісту ухвали, суд першої інстанції погодився з доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених п п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства та злочину середньої тяжкості проти власності.

З урахуванням ступеню тяжкості злочинів, у яких обвинувачується ОСОБА_6 , даних про його особу, суд вважає, що більш м`які запобіжні заходи наявним ризикам запобігти не зможуть та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Посилання в апеляційній скарзі на тривалість судового розгляду не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, в тому числі тяжкого та існують ризики, передбачені п п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були безумовною підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просить захисник, не встановлено.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2020 року, якою обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 листопада 2020 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3