Справа № 132/3183/20
Провадження №1-кп/132/55/21
Вирок
Іменем України
22.01.2021р. місто КАЛИНІВКА

КАЛИНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Калинівка Вінницької області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 03.09.2020р., за обвинувальним актом, складеним у відношенні неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українця, громадянина України, із незакінченою базовою загальною середньою освітою, учня 2-го курсу Державного навчального закладу «Гущинецьке вище професійне училище», неодруженого, непрацевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника неповнолітнього обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

уповноваженого підрозділу органів Національної поліції ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_9 всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», маючи умисел на незаконне виготовлення, придбання, зберігання, без мети збуту, 27.08.2020р. незаконно придбав декілька дикоростучих рослин коноплі, вирвавши їх біля поля в селі Черепашинці Калинівського району Вінницької області, які переніс до лісопосадки, що розташована поряд із полем, після чого вказані рослини висушив та подрібнив руками, помістивши їх частину у прозору полімерну ємкість (відро) та частину у паперовий згорток, який помістив до сумки, де їх зберігав для власних потреб, без мети збуту. Впослідуючому, 03.09.2020р. ОСОБА_10 незаконно зберігаючи вищевказаний наркотичний засіб у відрі та у власній сумці в паперовому згортку, рухаючись до місця свого проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , о 15год.59хв. був затриманий працівниками поліції на узбіччі автодороги на в`їзді до села Черепашинці Калинівського району Вінницької області. Під час проведення особистого обшуку, у затриманого ОСОБА_10 було вилучено паперовий згорток з вмістом речовини рослинного походження, зеленого кольору та прозору полімерну ємкість із вмістом речовини рослинного походження, зеленого кольору. Згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1657 від 08.09.2020р., надана на експертне дослідження речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 1,79г. Відповідно до висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів №1673 від 09.09.2020р., надана на експертне дослідження речовина рослинного походження, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 352,72г.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 , в судовому засіданні при розгляді вказаної справи, свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, та пояснив, що дійсно незаконно придбав, виготовив та зберігав наркотичні засоби, без мети збуту, за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_11 в судовому засіданні зазначила, що обвинувачений після вчинення кримінального правопорушення усвідомив скоєне, змінив свою поведінку на краще, став належним чином відноситись до навчання, надає необхідну допомогу в домашніх справах, соромиться свого вчинку та завіряє, що такого більше ніколи не повториться.

Враховуючи те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винність неповнолітнього ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведені повністю, а його дії за ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, правильно кваліфіковані органами досудового слідства.

Призначаючи покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем навчання та проживання характеризується посередньо, на психіатричному та наркологічному обліку не перебуває. Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого, суд вважає, вчинення злочину неповнолітнім, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують його покарання, судом не встановлено.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику неповнолітнього обвинуваченого.

Згідно досудової доповіді, підготовленої заступником начальника Калинівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_12 , суд бере до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, думку щодо можливості виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Захисник неповнолітнього обвинуваченого адвокат ОСОБА_13 в судовому засіданні заявила клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_10 згідно ст.105 КК України примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд опікуна ОСОБА_11 , обґрунтовуючи його тим, що неповнолітній обвинувачений повністю визнав свою вину, щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, крім того підлягають врахуванню і ті обставини, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем навчання та проживання, вчинене кримінальне правопорушення відноситься до кримінального проступку.

Обвинувачений ОСОБА_10 та його законний представник ОСОБА_11 підтримали дане клопотання, при цьому остання пояснила, що зможе забезпечити належну поведінку онука та здійснити за ним контроль.

Прокурор ОСОБА_14 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення поданого клопотання, вважала за можливе застосувати до неповнолітнього обвинуваченого норми ст.105 КК України, однак зазначила, що неповнолітній ОСОБА_10 підлягає звільненню від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, визначених у п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України, а саме у вигляді застереження та передачі неповнолітнього ОСОБА_10 під нагляд опікуна ОСОБА_11 на термін до досягнення ОСОБА_10 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник уповноваженого підрозділу органу Національної поліції ОСОБА_15 підтримала думку прокурора.

Відповідно до п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 «Про практику застосування судами України законодавства про злочини неповнолітніх», вирішуючи питання про звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності із застосуванням до них примусових заходів виховного характеру, суди мають виходити з вимог статей 97 та 105 КК України.

За ч.1 ст.105 КК України, неповнолітній, який вчинив кримінальний проступок або нетяжкий злочин, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі, згідно ч.2 ст.105 КК України, суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає. /ч.3 ст.105 КК України/.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, зазначеним в постанові його Пленуму від 15.05.2006р. №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п.3 ч.2 ст.105 КК України) допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду. … Обмеження у часі застосування примусових заходів виховного характеру стосується таких примусових заходів виховного характеру як передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, та направлення неповнолітніх до спеціальних навчально-виховних установ. … Нагляд батьків над неповнолітнім має здійснюватися, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Суд погоджується із позицією прокурора, та вважає за можливе на підставі ст.105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_10 від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, визначених у п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України, у вигляді застереження та передачі його під нагляд опікуна ОСОБА_11 на термін до досягнення ОСОБА_10 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з п.2 ч.4 ст.374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

За ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у ч.2 ст.1179 ЦК України, відповідно до якої, у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником. За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою, або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищевказані особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Разом з цим, ч.3 ст.1179 ЦК України передбачено, що обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функцію піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07.07.1995р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. У справі, в якій засуджено декілька осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування були проведені судові експертизи матеріалів, речовин та виробів, розмір яких згідно висновку експерта № 1657 від 08.09.2020р. становить 1307,60грн., та згідно висновку експерта № 1673 від 09.09.2020р. становить 1634,50грн., а всього 2942,10грн.

Виходячи із зазначених вимог закону, встановлених судом обставин, стягнення процесуальних витрат у справі на користь держави підлягає з ОСОБА_10 , а за наявності підстав, передбачених в ч.2 ст.1179 ЦК України, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його законного представника ОСОБА_11 (опікуна).

Згідно ч.9 ст.100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме флеш-носії «Kingston, 16GB, Micro SD HC» із відеозаписами проведення обшуку, які згідно постанови дізнавача СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 03.09.2020р., знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме наркотичну речовину, обіг якої заборонено канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину відповідно 1,79г та 352,72г, а також насіння роду коноплі, яке до наркотичних засобів не відноситься масою 27,17г, що згідно постанов дізнавача СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 11.09.2020р., передано на зберігання до Камери зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, необхідно знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування відносно обвинуваченого у вигляді обрання запобіжного заходу не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 97, 105 КК України, ст.ст. 349, 368, 370, 374, 484, 485, 493, 498 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та згідно п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України звільнити його від покарання, застосувавши примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та передачі неповнолітнього під нагляд опікуна ОСОБА_11 на термін до досягнення ОСОБА_10 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1657 від 08.09.2020р. у розмірі 1307,60грн., та згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № 1673 від 09.09.2020р. у розмірі 1634,50грн., а всього 2942,10грн., а за наявності підстав, передбачених в ч.2 ст.1179 ЦК України, а саме у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування нею шкоди, в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі з його законного представника ОСОБА_11 (опікуна).

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме флеш-носії «Kingston, 16GB, Micro SD HC» із відеозаписами проведення обшуку, які згідно постанови дізнавача СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 03.09.2020р., знаходяться на зберіганні в матеріалах кримінального провадження, після набуття вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, вилучені в ході розслідування даного кримінального провадження, а саме наркотичну речовину, обіг якої заборонено канабіс, масою у перерахунку на висушену речовину відповідно 1,79г та 352,72г, а також насіння роду коноплі, яке до наркотичних засобів не відноситься масою 27,17г, що згідно постанов дізнавача СД Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_16 від 11.09.2020р., передано на зберігання до Камери зберігання речових доказів Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, після набуття вироком законної сили, знищити.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя