Справа № 215/5924/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року Слідчий суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України, без застосування технічних засобів, у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі справу за клопотанням в.о. начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» про передачу в дохід держави мобільного телефону, вилученого в ув`язненого під варту ОСОБА_3 , 1991 року народження,

ВСТАНОВИВ:

В.о. начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» звернувся до суду зі вказаним клопотанням про передачу в дохід держави мобільного телефону марки «SAMSUNG» сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , у робочому стані, який був виявлений та вилучений під час проведення повного обшуку за допомогою металошукача в штанях ОСОБА_3 .. Жодних пояснень із даного приводу ОСОБА_3 надати відмовився.

Представник установи в судове засідання не з`явився, у клопотанні просить проводити розгляд за його відсутності.

На запит суду від ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , 1991 року народження, утримується у Криворізькій установі виконання покарань №3 із 28.09.2020 і по теперішній час. Крім того, суду надано копію протоколу №427 від 15.10.2020 повного обшуку ув`язненого ОСОБА_3 (вх.№20587 від 04.11.2020).

Розглянувши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Частиною 6 статті 41 Конституції України передбачено, що конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставлені в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в дохід держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Згідно п.п.6.4 пункту 6 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України № 460/5 від 18.03.2013 р., вилучені в ув`язнених або засуджених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою начальника СІЗО про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави за формою згідно з додатком 8 до цих Правил, санкціонованою прокурором.
Відповідно до ч.4 ст.107 Кримінально-виконавчого кодексу України, засудженим забороняється мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.
Згідно з ч.7 ст.102 Кримінально-виконавчого кодексу України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.
Таким чином, рішення про конфіскацію заборонених до зберігання речей та предметів слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань приймає щодо засуджених, стосовно яких вирок набрав законної сили.
Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України. Відомостей щодо ухвалення вироку стосовно вказаної особи та набрання вироком законної сили матеріали подання не містять.
Тобто, ОСОБА_4 , у якого було вилучено мобільний телефон, є ув`язненим під вартою, а не засудженим.
Чинним КПК України вирішення питання слідчим суддею про передачу вилучених заборонених для зберігання речей та предметів в порядку ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не передбачено.
Відповідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому кодексу.
Оскільки КПК України не передбачені повноваження слідчого судді для вирішення даного питання, з огляду на викладене, клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 9, 309, 310, 369 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання в.о. начальника Державної установи «Криворізька установа виконання покарань (№3)» про передачу в дохід держави мобільного телефону марки «SAMSUNG» сірого кольору, IMEI НОМЕР_1 , вилученого в ув`язненого під варту ОСОБА_3 , 1991 року народження, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя