22.09.2020
Провадження по справі № 1-кп/522/2073/20
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

22 вересня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000718 від 22.04.2020 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, має середню освіту, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 28.12.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 06.10.2010 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 69, ч. 3 ст. 185, ст. 70, ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком на 2 роки;
- 23.01.2013 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 28.10.2014 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 186 КК України, призначено штраф в розмірі 1 700 гривень;
- 30.03.2017 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений умовно-достроково 24.07.2019 року, невідбута частина покарання 1 рік 17 днів;
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт № 0000718 від 22.04.2020 року відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
В судове засідання з`явились прокурор, захисник та обвинувачений.
Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, проти задоволення якого захисник та обвинувачений заперечували та просили обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи щодо забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; та за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Вирішуючи питання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні злочинів, один з яких є тяжким, за яке передбачено покарання до шести років позбавлення волі, тому існує ризик того, що обвинувачений розуміючи наслідки покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим, може вдатися до спроб переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності, що доводить заявлений у клопотанні прокурором ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який є громадянином України, зареєстрований та проживає в м. Одесі, не працевлаштований, не одружений, осіб на утриманні не має, раніше судимий, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, що також підтверджує наявність ризику можливого переховування від суду.
Наявність у обвинуваченого судимостей за вчинення аналогічних злочинів проти власності, свідчить про доведеність існування заявленого прокурором ризику можливого вчинення ним інших кримінальних правопорушень, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 177 КПК України, який не має постійного джерела доходу, або будь яких інших підтверджених засобів до існування, що характеризує його особу як таку, що має стійку схильність до вчинення правопорушень, з метою отримання прибутку.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки зазначені в клопотанні прокурора ризики продовжують існувати.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Водночас, згідно ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні нетяжкого та тяжкого злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у таких межах - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прокурор в клопотанні просив при застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу у межах визначених ч. 5 ст. 182 КПК України.
У своєму рішенні у справі «Гафа проти Мальти» ЄСПЛ відзначив, що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.
Суд, виходячи з практики ЄСПЛ, який неодноразово наголошувала на тому, що розмір застави не може бути завідомо непомірним для особи, враховуючи майновий стан обвинуваченого вважає за можливе визначити, як альтернативний запобіжний захід, у вигляді застави у розмірі 20 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який буде достатнім та зможе забезпечити виконання покладених на нього процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Приймаючи до уваги наведене, з урахуванням тяжкості вчинених злочинів, особи обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, наявність судимостей суд доходить висновку про можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначення розміру застави, який здатен запобігти наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 182, 183, 314-316, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатній для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, а саме у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у сумі 42040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кп/522/2073/20.
Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту постановлення ухвали суду, тобто з 22.09.2020 року та припиняє свою дію 20.11.2020 року.
Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити ДУ «ОСІ».
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів до Одеського апеляційного суду з моменту її оголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою, з моменту вручення її копії.

Суддя Приморського районного суду
м. Одеси ОСОБА_1