Провадження № 1-кп/748/311/20
Єдиний унікальний № 748/2087/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 грудня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 3 вересня 2020 року за № 0000071, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, будучи зобов`язаним бездоганно і неухильно дотримуватися порядку несення військової служби упродовж встановленого законом строку, виконувати службові обов`язки, завжди буди готовим до захисту держави і виконувати свій військовий обов`язок, 24 червня 2020 року о 08 годині 30 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з особистих мотивів, з прямим умислом, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України, та вчинив нез`явлення на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

30 червня 2020 року військовослужбовець військової служби за контрактом сташий солдат ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій, добровільно повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 .

У подальшому, 17.08.2020 року близько 08 годині 30 хвилин, старший солдат ОСОБА_3 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи повторно протягом року, з особистих мотивів, з прямим умислом, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах особливого періоду, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та не з`явився на службу до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується у АДРЕСА_2 .
25.08.2020 року старший солдат ОСОБА_3 добровільно з`явився до військової частини НОМЕР_1 та приступив до виконання службових обов`язків.
Так, старший солдат ОСОБА_3 обов`язки військової служби у період з 24.06.2020 року по 29.06.2020 року та у період з 17.08.2020 року по 24.08.2020 року не виконував, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, перебуваючи переважну більшість часу в с. Талалаївка, Ніжинського району, Чернігівської області.
Своїми умисними діями, що виразились у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, тривалістю менше десяти діб, але більше трьох діб, вчиненому повторно протягом року, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.407 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що був відсутній на військовій службі з 24.06.2020 року по 29.06.2020 року та з 17.08.2020 року по 24.08.2020 року, в цей час він перебував вдома в АДРЕСА_1 у зв"язку з сімейними обставинами. На даний час він звільнений з військової служби. У скоєному каявся.
Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність обставин провадження, особу винного, який раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем служби характеризується негативно, за місцем проживання - посередньо, має статус учасника бойових дій, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання за ч.4 ст.407 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи обставини провадження, особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.4 ст.407 КК України, ст.ст. 367-371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СуддяОСОБА_1