В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 338/741/20
Провадження № 1-кп/338/134/20

17 вересня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000155 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
представник потерпілого ОСОБА_7 ,
захисник ОСОБА_8 ,
обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 умисно спричинив легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 , тобто вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.
Судом встановлено, що 05 червня 2020 року близько 20 год на території домогосподарства, що в АДРЕСА_1 , між власником господарства ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник конфлікт.
В ході конфлікту ОСОБА_3 , перебуваючи на території вказаного господарства, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і свідомо бажаючи довести їх до кінця, з метою спричинення тілесних ушкоджень, повалив ОСОБА_6 на землю та почав наносити удари ногами по тулубу потерпілого, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого передпліччя, правого плеча та правої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе визнав повністю, суду пояснив, що 05 червня 2020 року ввечері до нього подзвонила його 13-річна сестра, яка є донькою потерпілого, та повідомила, що батько її бив і погрожував, просила його приїхати до неї. Сестра проживає разом з матір`ю - колишньою дружиною ОСОБА_6 - на другому поверсі будинку в АДРЕСА_1 , на першому поверсі проживає потерпілий. Близько 20 год приїхав до будинку по АДРЕСА_2 , щоб заспокоїти сестру, де побачив потерпілого і між ними розпочався конфлікт. Тоді він обхопив ОСОБА_6 за шию і вдарив його два рази долонею по обличчю, спитав його, що він за батько, і плюнув в його обличчя. Після чого він пішов до автомобіля, однак повернувся, повалив потерпілого на землю і наніс йому два удари ногою по тулубу. Про те, що ОСОБА_6 є інвалідом не знав. Щойно останній повідомив йому, що у нього травма хребта, припинив побої. Пояснив, що піддався емоціям після повідомлення своєї сестри, просив суд суворо не карати, у вчиненому щиро розкаюється. Цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 1200 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень визнав повністю, щодо відшкодування моральної шкоди, то вважав, що така може бути стягнута на суму 3000 гривень, в решті позову просив відмовити.
Потерпілий ОСОБА_6 суду пояснив, що 05 червня 2020 року ввечері разом з дружиною ОСОБА_9 працювали на городі. В цей час його донька, яка з його колишньою дружиною проживає на другому поверсі будинку в АДРЕСА_2 , почала вигукувати образливі слова на адресу його дружини, на що він зробив їй зауваження. Через деякий час до їхнього будинку під`їхав автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_10 та невідомий чоловік. Обвинувачений відразу схопив його за голову, вдарив долонею по обличчю, наніс ще удар в голову, потім спитав, що ти робиш з донькою, та плюнув йому в обличчя. Після цього останній пішов до автомобіля, однак одразу повернувся та наказав ОСОБА_9 , яка знімала на мобільний телефон цю подію, видалити відеозапис. Він став на захист дружини, тоді ОСОБА_3 повалив його на землю, де наніс 3-4 удари ногою в область тулуба та нижніх кінцівок. Оскільки у нього раніше була важка травма хребта, він відразу ж повідомив про це обвинуваченому. З подвір`я його забрала швидка допомога, йому було проведено комп`ютерну томографію головного мозку. Просив суворо покарати обвинуваченого. Враховуючи, що завдана йому кримінальним правопорушенням шкода не відшкодована, просив цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, та витрат на правову допомогу задоволити повністю на суму 34200 гривень.
Показання обвинуваченого та потерпілого, враховуючи, що вони отримані у передбачений законом спосіб і сприймались судом безпосередньо, слід визнати допустимими, а також належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають для нього значення, зокрема, щодо часу, місця, способу спричинення тілесних ушкоджень та обставин вчинення кримінального проступку.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується також сукупністю зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів:
- протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 09 червня 2020 року, згідно з яким останній повідомляє, що 05 червня 2020 року о 20 год в селищі Солотвин по вул. Молодіжна, 1 ОСОБА_3 спричинив йому тілесні ушкодження (а.п. 46);
- протоколом огляду відеозапису на DVD диску від 10 червня 2020 року, відповідно до якого в присутності двох понятих оглянуто запис з мобільного телефону марки "Huawey", який належить ОСОБА_9 . Час відеозапису загалом становить 1 хвилину 09 секунд. У протоколі відображено, що в ході перегляду відеозапису з мобільного телефону на ньому зафіксовано потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_3 , останній правою рукою охопив голову потерпілого, який підштовхує його лівою рукою від себе. ОСОБА_3 звертається до ОСОБА_11 , нецензурно висловлюючись, з вимогою не знімати його на камеру мобільного телефону. ОСОБА_6 відштовхує обвинуваченого від ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_3 запитує у потерпілого, вживаючи нецензурну лексику, про його дії стосовно дочки, на що останній відповідає, що він батько і це його справа. Після цих слів ОСОБА_3 плюнув в обличчя потерпілого та відійшов. За кілька секунд повертається та наносить правою рукою удар по обличчю ОСОБА_6 , нецензурно висловлюючись при цьому. Після чого запис припиняється (а.п. 52);
- висновком судово-медичної експертизи № 59 від 25 червня 2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: синець в ділянці правого передпліччя, синець в ділянці правого плеча та синець в ділянці правої гомілки, які утворились від дії тупих твердих предметів, могли утворитись як при нанесенні ударів тупими твердими предметами у вищевказані ділянки тіла, так і при ударах цими ділянками тіла до тупих твердих предметів, можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, і відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Враховуючи кількість та локалізацію тілесних ушкоджень, можна вважати, що ОСОБА_6 було спричинено не менше двох фізичних контактів в ділянку правої верхньої кінцівки, одного фізичного контакту в ділянку правої нижньої кінцівки (а.п. 48 -49).
Оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працює.
Із досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації вбачається, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення та обмеження волі на певний строк, він не становить високої небезпеки для суспільства.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує також дані про його особу, який розкаявся у вчиненні кримінального проступку, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його матеріальний стан, позицію прокурора в судових дебатах, думку потерпілого, та призначає покарання в межах санкції частини статті у виді громадських робіт. Враховуючи норму ч. 2 ст. 53 КК України, з огляду на майновий стан обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований і не має постійних доходів, суд вважає недоцільним призначення покарання у виді штрафу.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, та витрат на правову допомогу на загальну суму 34 200 гривень, суд приходить висновку, що такий підлягає до часткового задоволення.
Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Статтею1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (ст. 1177 ЦК України).
Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень повністю доведена в ході судового розгляду, у зв`язку із заподіянням тілесних ушкоджень потерпілому проведено комп`ютерну томографію головного мозку, вартість якої становить 1200 гривень, що підтвердується квитанцією, яка долучена до матеріалів справи.

Крім того, відповідно до ст. 118 КПК України, витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат. У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати (ст. 124 КПК України).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 поніс документально підтверджені витрати на правову допомогу адвоката ОСОБА_7 в розмірі 3000 грн, які складаються з оплати послуг адвоката за підготовку цивільного позову, представництво інтересів потерпілого в суді першої інстанції, його участь в судових засіданнях.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений позовні вимоги в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, заподіяної злочином, в розмірі 1200 гривень та витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень визнав повністю, позов в цій частині слід задоволити.
Щодо стягнення моральної шкоди, суд керувався наступними положеннями закону.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання.
Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні факту спричинення моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, яке встановлено вироком суду, суд вважає доведеним заподіяння моральних страждань потерпілому, враховуючи його стан здоров`я, потерпілий переніс фізичний біль і страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, удари були нанесені, в тому числі, й в область обличчя, було принижено його честь і гідність, потерпілий проходив відповідні обстеження, ним було витрачено час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, що призвело до зміни його звичайного укладу та способу життя.
З огляду на наведене, виходячи з принципу диспозитивності процесу, засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що цивільний позов в частині відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним проступком з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 слід стягнути 10000 гривень.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_3 в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не застосовувалися, підстав застосування таких до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 118, 124, 129, 369 - 371, 374, 395 КПК України, суд
у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді громадських робіт на строк 60 (шістдесят) годин.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, витрат на правову допомогу задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 1200 гривень, моральну шкоду, заподіяну кримінальним правопорушенням, в розмірі 10000 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 гривень, а всього - 14200 гривень. В решті позову відмовити.
Речові докази і процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1