н/п 1-кс/953/8177/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2020 р.Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001280 від 21.10.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

встановив:

22.10.2020 о 15:32 год. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на автомобіль «ЗАЗ TF 69 YO» р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження. Зберігання автомобіля «ЗАЗ TF 69 YO» р.н. НОМЕР_1 , здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

На обґрунтування клопотання прокурор вказує, що в ході досудового розслідування встановлено, що 21.10.2020 о 07.00 год. в районі 493 км автодороги «Київ Харків Довжанський» Київського району м. Харкова відбулось зіткнення автомобіля «Тоyota Land Cruiser» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 з автомобілем «ЗАЗ TF 69 YO» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 . В наслідок ДТП водій автомобілю ОСОБА_6 та його пасажир ОСОБА_7 загинули на місці події.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 власником автомобіля «ЗАЗ TF 69 YO» р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор зазначає, що автомобіль «ЗАЗ TF 69 YO» р.н. НОМЕР_1 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та може бути речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення автотехнічної експертизи (технічного стану автомобіля), транспортно - трасологічної та авто технічних експертиз.

Як вказує прокурор, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль «ЗАЗ TF 69 YO» р.н. НОМЕР_1 , шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на спеціальному майдані зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена.

В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання. 23.10.2020 прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав. Також просив долучити до матеріалів клопотання повідомлення слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 , в якому остання зазначила, що нею повідомлено власника майна ОСОБА_4 про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна (а.с. 11-12).

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.

Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що СУ ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному 21.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001280, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України (а.с. 3).

21.10.2020 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, було виявлено та вилучено автомобіль «ЗАЗ TF 69 YO» р.н. НОМЕР_1 (а.с. 4-8).

Клопотання про арешт майна надійшло до суду 22.10.2020 о 15 год. 32 хв. (а.с. 1).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.10.2020 автомобіль «ЗАЗ TF 69YO» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , був поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити відчуження, розпорядження, ремонтування та користування автомобілем «ЗАЗ TF 69YO» р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 та який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 107, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу 09/2/2 Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001280 від 21.10.2020 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ЗАЗ TF 69YO» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 та який знаходився у користуванні ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження, ремонтування та користування, - до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Місцем зберігання автомобіля «ЗАЗ TF 69YO» р.н. НОМЕР_1 , згідно п. 20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, визначити майданчик тимчасового тримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1