Справа №718/2214/20
Провадження №1-кп/718/152/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.12.2020 року Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000419 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, уродженця м. Чернівці Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286, ч.1 ст. 135 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 01.09.2020 року приблизно о 23:50 год., перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «Ford-Transit», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в темну пору доби по автомобільній дорозі міжнародного значення М-19 (Доманове Ковель Чернівці Тереблече) по вул. Незалежності в м. Кіцмань Чернівецької області в напрямку м. Чернівці, яка освітлювалась міським електроосвітленням, зі швидкістю, що перевищує допустиму 50 км/год. в межах населеного пункту.
Наближаючись до будинку №107 «А» та проїжджаючи ділянку дороги, яка вкрита асфальтобетонним покриттям, водій ОСОБА_3 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість у своїх діях, своєчасно не виявив небезпеку для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити - пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд в межах проїзної частини дороги на останню, в результаті чого ОСОБА_7 померла за короткий проміжок часу.
Згідно висновку експерта КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» № 642 від 29.09.2020 року, смерть ОСОБА_7 настала внаслідок полі травми у вигляді чисельних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.
Відповідно до п.п. 2.3, 2.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002 (далі - ПДР), для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Водієві забороняється, з поміж іншого, керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно висновку експерта Чернівецького НДЕКЦ № 486-а від 15.10.2020 року в діях водія автомобіля «Ford-Transit», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимог п. 12.3 і 12.4 ПДР, що з технічної точки зору перебувало в причинному зв`язку з настанням даної пригоди.
- п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;
-п. 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється ішвидкістю не більше 50 км/год.
Крім того, водій ОСОБА_3 , безпосередньо після дорожньо-транспортної пригоди, достовірно знаючи, що саме своїми діями він поставив ОСОБА_7 в небезпечний для життя стан внаслідок травмування автомобілем, залишив останню на проїжджій частині дороги, продовживши рух.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть особи, потерпілої ОСОБА_7 , та ч. 1 ст. 135 КК України, тобто завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, особою, яка мала змогу надати їй допомогу та яка своїми діями поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України повністю визнав, щиро розкаюється у вчиненому, надав покази, що відповідають пред`явленому обвинуваченню, вказав, що налякався вчиненого, а тому покинув місце ДТП. В судовому засіданні неодноразово вибачався перед потерпілою та її родиною, добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки та обіцяв надавати допомогу в майбутньому. Просив не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні не оспорювала обставин у даному кримінальному провадженні, підтвердила відсутність претензій до ОСОБА_3 , вказала, що пробачити поки що ОСОБА_3 не може, однак просила суд врахувати його молодий вік, те що у нього є родина, а саме маленька донечка, зазначила, що впевнена в тому, що ОСОБА_8 не хотів таких наслідків, вчинив злочин з необережності, а тому просила дати йому шанс та не позбавляти його волі, так як це не поверне сестру.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив злочини, результатом яких спричинено смерть потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка, згідно висновку КМУ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» №642 від 29.09.2020 року, настала внаслідок політравми, у вигляді чисельних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів.
Враховуючи викладене, суд визнає ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_7 та ч.1 ст. 135 КК України, за кваліфікуючими ознаками: завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, особою, яка мала змогу надати їй допомогу та яка своїми діями поставила потерпілого в небезпечний для життя стан.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинені ним кримінальні правопорушення, а саме: передбачене ч.2 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином; а передбачене ч.1 ст. 135 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшуюють покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вчинив злочин з необережності, має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку лікаря психіатра, однак перебуває на обліку лікаря нарколога. Суд також враховує повне визнання вини обвинуваченим, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка просила суд не позбавляти волі ОСОБА_3 , його молодий вік, те що на його утриманні знаходяться мати ОСОБА_10 , інвалід ІІ групи з дитинства, та батько ОСОБА_11 , який має захворювання цукровий діабет ІІ тип. середньої тяжкості, та бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілому.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 286 ч.2 КК України та у виді обмеження волі в межах санкції ст.. 135 ч.1 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, при цьому його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому суд застосовує ст. 75 КК України і призначає покарання з іспитовим строком із застосування ст. 76 КК України.
Разом з цим, враховуючи обставини кримінального правопорушення, яке сталося внаслідок порушення обвинуваченим декількох пунктів Правил дорожнього руху України та наслідки які настали у виді смерті ОСОБА_7 , а також його поведінку після вчиненого кримінального правопорушення, а саме зникнення з місця дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов обґрунтованого висновку про недоцільність звільнення ОСОБА_3 від додаткового покарання. Отже, відповідно до санкції ст. 286 ч.2 КК України, суд вважає за необхідне застосувати додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами на три роки.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтвердженні витрати на залучення експерта.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000419 було проведено автотехнічну експертизу №432-А від 24.09.2020 року витрати в розмірі 980,70 грн.; транспортно-трасологічну експертизу №438-А від 28.09.2020 року витрати в розмірі 1471,05 грн.; трасологічну експертизу №1634-А від 25.09.2020 року витрати в розмірі 3269 грн.; автотоварозначу експертизу №123-АТ від 25.09.2020 року витрати в розмірі 1634,50 грн.; фото-технічну експертизу №33ФТ від 30.09.2020 року витрати в розмірі 1961,40 грн. та судово-автотехнічну експертизу №486-А від 15.10.2020 року - витрати в розмірі 1961,40 грн., всього на загальну суму 11278 гривень 05 коп. Дані дослідження проведено за рахунок державного бюджету. Тому вартість проведених експертиз підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 286 та ч.1 ст. 135 КК України і призначити йому покарання:

за ч.2 ст. 286 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки;

за ч.1ст. 135 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю три роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 76 КК України додатково покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.

До набрання вироком законної сили, змінити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Судові витрати на залучення експертів в загальній сумі 11278 гривень 05 коп. стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Накладений ухвалою слідчого судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.09.2020 року арешт на автомобіль марки «Ford-Transit», номерний знак НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 - зняти.

Речові докази по справі, а саме: автомобіль марки «Ford-Transit», номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: м. Чернівці вул. Комунальників, 4-В, та уламки бамперу від вказаного автомобіля, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, - повернутим власнику ОСОБА_12 .
Речові докази по справі, а саме: одяг та взуття загиблої ОСОБА_7 , які передані під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити у ОСОБА_6 .
Речові докази по справі, а саме: CD-диски з відеозаписами з камер спостереження; марлеві тампони та волосся, що вилучені з транспортного засобу марки «Ford-Transit», номерний знак НОМЕР_1 , та які долучені до матеріалів справи залишити при матеріалах справи.
На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя Кіцманського
районного суду: ОСОБА_1