Справа № 453/1343/17
№ провадження 1-кс/453/244/20
УХВАЛА
06 липня 2020 року м. Сколе

Слідчий суддя Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року, -

в с т а н о в и в:

25.06.2020 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2017 року за № 0000121.

В обґрунтування внесеної скарги покликається на порушення органом досудового розслідування обов`язку дослідження наявних доказів, завдань кримінального провадження, ігноруванння обов`язку щодо захисту прав та законних інтересів учасників кримінального провадження. Зокрема, наголошує, що слідчим залишено поза увагою його пояснення про те, що винним є не стільки ОСОБА_4 , який, дійсно, мав психічні відхилення, а саме ОСОБА_5 , яка в такий спосіб прикривалася хворобою сина, використовувала його психічну неповноцінність, спонукаючи його до вчинення злочину і керувала його діями під час скоєння злочину. Наголошуває заявник і на тому, що дії як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 були спільними і узгодженими, ОСОБА_4 ніколи не діяв самостійно, чи за власним бажанням. Як вбачається з постанови слідчого, слідчий намагається переконати, що заяву ОСОБА_2 подано з метою притягнення до відповідальності саме психічнохворого сина, натомість він хочу захистити себе від протиправних дій ОСОБА_5 . Більш того, викраденими речами розпоряджався не хворий син, ОСОБА_4 , а колишня дружина заявника ОСОБА_5 . Натомість, в оскаржуваній постанові слідчий жодної оцінки таким діям ОСОБА_6 не надав, обмежившись оцінкою дій ОСОБА_4 . Крім того, заявник зазначає, що замість того, щоб розслідувати злочин, який мав місце 22.02.2017 року, за ст. 186 КК України (відкрите викрадення чужого майна), слідство намагається довести цивільно-правові відносини, яких насправді немає, як і нема спільних речей (окрім будинку) в користуванні, нема спільних грошей, адже кожен заробляє собі на прожиття самостійно. Більше того, заявник звертає увагу, що ОСОБА_5 в його присутності ніколи не заперечувала той факт, що гроші забрала вона. Посилається заявник також, що поза увагою слідчого залишилось і те, що побоювання заявника за його життя під час того, коли його двері ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 було вирубано сокирою, були реальними, чому слідчим не надано жодної правової оцінки. Таким чином, на думку заявника, слідчим не вчинено жодної слідчої дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Слідчим, зокрема, не з`ясовано, яким чином відбувся злочин, не встановлено та не опитано жодного свідка (зокрема, сусідку, до якої заявник втік), не взято до уваги, що всі дії неповносправний ОСОБА_4 вчиняв за вказівкою своєї матерів ОСОБА_5 і, по суті, вона є виконавцем злочину. На підставі наведеного просить постанову слідчого СВ Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 23.02.2017 року, скасувати.

Ухвалою слідчого судді Сколівського районного суду Львівської області від 26.06.2020 року відкрито провадження за скаргою ОСОБА_2 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року, її розгляд призначено на 06.07.2020 року.
На вимогу слідчого судді слідчим відділом Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області надано матеріали кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року.
В судове засідання 06.07.2020 року слідчий не з`явився, причин неявки до відома слідчого судді не довів, що, в силу ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Заявник - ОСОБА_2 - в судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним в скарзі, просив останню задоволити, постанову слідчого СВ Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000121 від 23.02.2017 року, скасувати.

Дослідивши матеріали скарги, оглянувши надані слідчим матеріали кримінального провадження, заслухавши пояснення заявника в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга на постанову слідчого СВ Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року, ОСОБА_2 повідомлено Сколівський ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області про те, що 22.02.2017 року близько 18 год. в с.Орів Сколівського р-ну Львівської області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрито викрали з його житла обігрівач та кошти в сумі 2400 грн., 1600 польських злотих. Сколівським ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ст. 356 КК України.

29.05.2020 року слідчим Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області слідчим СВ Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_4 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129 , ч. 1 ст. 162, ст. 356 КК України.
Однак, як встановлено в судовому засіданні слідчим не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017, виходячи із наступних міркувань.
Слідчим суддею встановлено, що різними слідчими СВ Сколівського ВП Стрийського ВП ГУНП у Львівській області уже неодноразово виносились постанови про закриття вищевказаного кримінального провадження, котрі скасовувались слідчими суддями Сколівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з підстав, наведених у відповідних ухвалах слідчого судді.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий зазначив про те, що підставами для скасування постанов про закриття кримінального провадження було те, що у постановах про закриття не було вказано, який саме елемент складу злочину відсутній у діях осіб, на підставі чого слідчий обгрунтовує прийняття рішення про закриття кримінального провадження. У зв`язку з цим, слідчий в оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження від 29.05.2020 року вдався до аналізу складів злочинів, за якими здійснюється розслідування у вказаному кримінальному провадженні. При цьому, слідчий дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_4 об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 162 КК України з огляду на те, що колишня дружина та син мають законне право заходити у будь-яке приміщення, яке є ще і досі спільним майном подружжя. При цьому, слідчий не звернув увагу на спосіб проникнення зазначених осіб в приміщення, а саме шляхом вибиття вікон, розбиття сокирою дверей, що, на думку слідчого судді, не є належної реалізацією права «заходити у приміщення». Крім того, наявності чи відсутності складу злочину у діях ОСОБА_5 , незважаючи на неодноразові вказівки на це слідчих суддів, слідчим взагалі не встановлювалось.

Щодо ст. 129 КК України, то слідчим зроблено висновок про відсутність в діях ОСОБА_4 об`єктивної сторони, оскільки ОСОБА_2 не вказує, щоби його психічно хворий син погрожував йому вбивством, а лише зазначає, що той за допомогою сокири лише розбив двері в його кімнату. При цьому, слідчий суддя погоджується з посиланнями заявника на те, що поза увагою слідчого залишився той факт, що погроза може мати різні форми прояву, не виключно словесну. Звертає увагу слідчий суддя і на те ненадання слідчим жодної оцінки реальності побоювання заявника за його життя під час того, коли його двері ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_5 було вирубано сокирою. Більше того, і в частині складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, слідчим не надано жодної оцінки діям присутньої під час вказаних дій ОСОБА_5 , не встановлено, чи не за її вказівкою діяв ОСОБА_4 .

Щодо складу злочину, передбаченого ст. 256 КК України, то слідчим зроблено висновок про цивільно-правові відносини між батьком і сином, які випливають з обов`язку батька утримувати непрацездатного сина. Слідчий суддя звертає увагу, що зазначивши, що ОСОБА_4 «взяв у свого батька кошти», слідчий залишив поза увагою спосіб, в який останній, в присуності ОСОБА_5 , такі гроші взяв. І саме спосіб одержання таких коштів, а також відібрання майна заявника може складати об`єктивну сторону складу злочину. Більше того, в частині складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України, слідчим також не надано жодної оцінки діям присутньої під час вказаних дій ОСОБА_5 .

Слідчий суддя також звертає увагу і на те, що слідчим не перевірено, чи не містять дії вказаних вище осіб складів інших злочинів, передбачених КК України.

Більше того, слідчий суддя звертає увагу і на те, що в ухвалах слідчих суддів, якими неодноразово скасовувались численні постанови про закриття кримінального провадження, причиною скасування останніх було не лише те, що у постановах про закриття не було вказано, який саме елемент складу злочину відсутній у діях осіб.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Слідчим та прокурором не представлено суду жодних доказів, які б свідчили про повноту ведення досудового слідства.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч. 2 цієї статі може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмовити у задоволенні скарги.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження від 29.05.2017 року винесена передчасно, без достатніх для цього підстав, без проведення усіх необхідні слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні. Відтак, слідчий суддя вважає, що постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року, слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 55 Конституції України, ст.ст. 26, 214, 303-307, 318-380 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року задоволити.
Постанову слідчого Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 29.05.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000121 від 23.02.2017 року - скасувати.

Скерувати кримінальне провадження № 0000121 начальнику слідчого відділу Сколівського відділення поліції Стрийського відділу поліції Головного управління національної поліції у Львівській областідля організації відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 13.07.2020 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1