КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/4807/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року,

за участі:
представника власника майна ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2020 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна та накладено арешт на майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», наступне майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подав в інтересах власника майна ОСОБА_6 апеляційну скаргу, у якій просив визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000048 від 26.01.2018 року та визначення порядку зберігання речових доказів, в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник стверджує, що в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, які би підтверджували, що вказаний автомобіль містить сліди або відомості про кримінальне правопорушення, є знаряддям його вчинення, набутий кримінально протиправним шляхом, або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, представником зазначено, що в матеріалах провадження відсутні відомості щодо надання згоди на передачу зазначеного майна на зберігання Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що свідчить, на його думку, про безпідставну передачу слідчим суддею майна на зберігання до вищевказаного органу.

В оскаржуваній ухвалі відсутнє належне мотивування прийнятого рішення, не визначено мети і завдання заходу забезпечення кримінального провадження, відсутнє будь-яке посилання на норми кримінального процесуального Кодексу, якими слідчий суддя керувався приймаючи рішення, що свідчить, на думку апелянта, про необґрунтованість ухвали.

У клопотанні прокурора та ухвалі слідчого судді відсутні докази причетності ОСОБА_6 до вказаних кримінальних правопорушень, а також докази, які би підтверджували використання ОСОБА_10 даного транспортного засобу або придбання вказаного майна за гроші, набуті кримінально протиправним шляхом.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, представник зазначив, що розгляд клопотання здійснювався без повідомлення представника власника майна або власника майна, а копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 26.08.2020 року, проте станом на 31.08.2020 року останню не було внесено до ЄРСР.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутності прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що розгляд клопотання прокурора було здійснено без участі власника майна або його представника, копію оскаржуваної ухвали було отримано лише 26.08.2020 року, проте станом на 31.08.2020 року остання не була внесена до ЄРДР, тому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000048 від 26.01.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361, ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудове розслідування розпочато на підставі заяви приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , про вчинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційних дій які фактично вона не вчиняла, а саме: перереєстрація права власності та зняття обтяження з земельної ділянки за адресою м. Київ, вул. Озерна (Оболонський район), площа 113,5298 га кадастровий номер :78:139:0055.
Крім того, досудове розслідування здійснюється на підставі заяви ОСОБА_12 , відповідно до якої 06.12.2017 року невстановлені особи, шляхом обману та зловживання довірою, під приводом укладання Договору про надання юридичних та консультаційних послуг, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 на суму 4,5 млн. доларів США та ТОВ «Інвестиційна Долина» на 162 800 000 грн, чим спричинили шкоду в особливо великих розмірах.
Так в ході проведення досудового розслідування органом досудового розслідування зазначено, що 21.12.2017 року о 20:50:08 від імені приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , не встановлені особи використовуючи ключ та пароль доступу приватного нотаріуса без її відома здійснили дві реєстраційні дії у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (індексний номер рішення: 38897887), а саме зняття обтяження та реєстрацій права власності на компанію NEROT HOLDINGS LIMITED (Республіка Кіпр) на земельну ділянку кадастровий номер :78:139:0055, площа: 113.5298 га, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Озерна (Оболонський район). В подальшому, після несанкціонованої перереєстрації права власності від імені державного реєстратора Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради невстановлені особи, використовуючи його логін та пароль ЕЦП до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняють перереєстрацію права власності на земельну ділянку на компанію STILEMAX INVESTMENT LIMITED (Республіка Кіпр), після цього 29.12.2017 року від імені державного реєстратора відбувається перереєстрація права власності на ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АТТАЛ», .
26.01.2018 року державний реєстратор Київської філії комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» на підставі протоколу електронних торгів, серія та номер ЕХР- 000001, від 12.01.2018 року реєструє право власності на земельну ділянку кадастровий номер :78:139:0055 за ТОВ «ІНВЕСТИЦІЙНА ДОЛИНА», .
Одночасно з цим зазначено, що група осіб, яка складається з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , в період з вересня 2017 року по березень 2018 року шахрайським способом, з використанням підроблених документів та незаконним втручанням в роботу державних реєстрів заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 на суму 4 385 000 (чотири мільйони триста вісімдесят п`ять тисяч) доларів США та ТОВ «Інвестиційна долина» на суму 162 000 000 (сто шістдесят два мільйони) гривень.
Вказані протиправні дії ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , вчинили під час купівлі ОСОБА_12 земельної ділянки площею 113 га в Оболонському районі м. Києва (кадастровий номер :78:139:0055) та реєстрації прав на неї. Зокрема, ОСОБА_12 будучи зацікавленим у придбанні земельної ділянки (кадастровий номер :78:139:0055), яка знаходиться у власності AT «Родовід Банк», звернувся до ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; які запевнили, що зможуть допомогти у прискоренні вирішення вищевказаного питання. З цією метою, останні запропонували ОСОБА_12 допомогу досвідченого юриста ОСОБА_16 , у якого є успішна юридична компанія акредитована в ФГВФО.
06.12.2017 між ОСОБА_19 та ОСОБА_12 укладено договір про надання юридичних послуг на загальну суму 500 000 доларів США. В подальшому, ОСОБА_19 надав підроблене рішення ФГВФО № 4216 від 23.11.2017та свідоцтво про придбання майна з публічних торгів кіпрською компанією «Nebot Holding Limited» № 13458 від 13.12.2017 року, видане Оболонським районним відділом державної виконавчої служби. Далі, на підтвердження своїх намірів ОСОБА_19 надав копію договору купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :78:139:0055) ТОВ «ФК «Атгал» та повідомив, що вказана ділянка виставлена для продажу на електронні торги.
Для вчинення незаконних реєстраційних дій ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , шляхом незаконного втручання у реєстр від імені одного з нотаріусів зняли накладені арешти на вказану земельну ділянку і зареєстрували право власності на ТОВ «ФК «Аттал». Перемогу у конкурсі отримала ТОВ «Інвестиційна долина» та викупила вказану земельну ділянку за суму у 162 000 000 гривень. Проте, для підписання протоколу торгів ОСОБА_17 , ОСОБА_15 вимагали у ОСОБА_12 спочатку оплатити їх послуги та послуги ОСОБА_16 , в результаті чого ОСОБА_12 передав вказаним особам грошові кошти у сумі 4 385 000 доларів США.
Після цього, ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , та ОСОБА_19 повідомили ОСОБА_12 про реєстрацію права власності у державному реєстрі нерухомого майна. Проте, через невстановлений досудовим слідством час, представнику ТОВ «Інвестиційна долина» та ОСОБА_12 стало відомо про накладений арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :78:139:0055.
В подальшому, ФГВФО звернувся до Міністерства юстиції України зі скаргою про вчинення незаконних дій зі зміною власників земельної ділянки з кадастровим номером :78:139:0055 та комісією з розгляду скарг відмінено всі попередні реєстрації і повернуто земельну ділянку у власність держави.
Крім того, зазначено, що координацією та організацією протиправних дій по заволодінню грошових коштів ОСОБА_12 займався ОСОБА_21 .
Так, під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень також можуть бути причетні ОСОБА_22 , ОСОБА_19 ,ОСОБА_15 , ОСОБА_23 .
В подальшому зазначено, що згідно розробленої злочинної схеми ОСОБА_10 кошти, які були привласненні, розподілились між учасниками злочинної групи, однак більша їх частина була використана для придбання рухомого та нерухомого майна для ОСОБА_10 .
Таким чином, в 2018-2019 роках за вказані кошти придбано наступне майно, яким користується ОСОБА_10 :
автомобіль «MERCEDES-BENZ G 500», чорного кольору, 2018 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , VIN код - НОМЕР_2 , який поставлений на облік на дружину ОСОБА_24 - ОСОБА_6 ;
автомобіль «MERCEDES-BENZ S 450», чорного кольору, 2010 р.в., д.н.з. НОМЕР_3 , V1N код - НОМЕР_4 , який поставлений на облік 18.12.2019 на куму ОСОБА_10 - ОСОБА_25 ;
автомобіль «MERCEDES-BENZ G 500», чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 , VIN- НОМЕР_6 , який поставлений на облік 21.11.2018 на начальника охорони ОСОБА_10 - ОСОБА_26 ..
Встановлено, що автомобіль «MERCEDES-BENZ G 500», чорного кольору, VIN- НОМЕР_2 , завезений на територію України на ім`я ОСОБА_6 , із закордону, та придбаний 20.04.2019 року в Федеративній республіці Німеччина на підприємстві «AUTOBORSE» у Jens Knoblich, Lerchenstr, 5, на підставі договору № 1972/19 від 20.04.2019 року - за 112 тис. дол. США, при цьому оплату за вказаний автомобіль здійснювали через підконтрольну ОСОБА_22 компанію «FUEL PRO PTE LTD», Сингапур, Maybank, з рахунку НОМЕР_7 .
В подальшому, на підставі довіреності № 3373, завіреної приватним нотаріусом ОСОБА_27 26.06.2019 року, наданої ОСОБА_6 на ОСОБА_28 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , вказаний автомобіль 01.07.2019 року транспортований на територію України ОСОБА_28 , та розмитнений на Львівській митниці ДФС України.
Зазначено, що за розмитнення вказаного автомобілю в сумі 1 088 100 грн. здійснювалась оплата з м. Києва, з банківської картки АКБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_29 .
Окрім цього, зазначено, що перед здійсненням платежу ОСОБА_29 , на його банківську картку здійснено три платежі по 299 тис. грн. наступними особами - ОСОБА_30 , ОСОБА_31 та його рідним братом ОСОБА_32 .
09.07.2020 року ОСОБА_6 в сервісному центрі МВС України - ТСЦ № 8047 в м. Києві, поставлено на облік на своє ім`я вказаний автомобіль «MERCEDES-BENZ G 500», чорного кольору, VIN- НОМЕР_2 , та отримано державний номерний знак НОМЕР_1 .
Крім того, ОСОБА_33 , який приймав участь в оплаті розмитнення автомобілю для ОСОБА_6 являється підконтрольною особою ОСОБА_22 та фактично банківською карткою АКБ «Приватбанк» № НОМЕР_8 , яка належить ОСОБА_29 , користується ОСОБА_22 , а сам ОСОБА_29 проживає за місцем реєстрації в Закарпатській області. З вказаної банківської карти також здійснювались перерахунки грошових коштів на банківські картки дружини ОСОБА_22 - ОСОБА_34 .
В ході досудового розслідування зазначено, що ОСОБА_21 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , яка має у власності автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , придбаний за гроші набуті кримінально протиправним шляхом, тобто має ознаки зазначені у ч. 1 ст. 98 КПК України та є речовим доказом у кримінальному провадження.
05.08.2020 року винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої вищеперелічене майно визнано речовими доказами.
07.08.2020 року прокурор першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10.08.2020 року задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна та накладено арешт на майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», наступне майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 .
Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000048, слідчий суддя, виходив з наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Проте, колегія суддів з таким висновком слідчого судді погодитись не може, з огляду на наступне.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення: збереження речових доказів.

За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України речові докази є одним із процесуальних джерел доказів.

Частина 1 ст. 98 КПК України регламентує, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , прокурор повинен був зазначити, яке відношення останній має до вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ані ОСОБА_6 , ані транспортний засіб, зареєстрований за нею, не мають жодного відношення до вчинених кримінальних правопорушень, а також останній не повідомлено про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні.

Жодних об`єктивних даних, які б підтверджували, що вказаний автомобільний засіб був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, колегія суддів з наданих до суду матеріалів провадження не вбачає.

Прокурором, який звернувся до суду з клопотанням не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання у якості речового доказу арештованого транспортного засобу.

Не містить таких даних щодо обставин кримінального провадження і оскаржувана ухвала слідчого судді.

Постанова старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_35 від 05.08.2020 року про визнання, автомобіля «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000048 від 26.01.2018 року, ґрунтується фактично на тому, що зазначений автомобіль може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Проте, будь - яких підтверджень тому, що автомобіль, на який накладено арешт, був набутий кримінально протиправним шляхом або отриманий внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України постанова слідчого не містить.
У судовому засіданні, під час розгляду апеляційної скарги по суті, представником власника майна було надано належним чином завірену копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на підтвердження того, що автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_6 .

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що прокурором не було доведено необхідність накладення арешту на вищевказаний транспортний засіб з метою збереження речових доказів, не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні можливе використання вказаного майна.

Прокурор та слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.

За положеннями ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_6 потребам досудового розслідування і при вказаних обставинах явно порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 10 серпня 2020 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом виконання ухвали про арешт майна та накладено арешт на майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», наступне майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань та нагляду за його оперативними підрозділами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, шляхом заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 та передачу Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (), в управління для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених ст.ст. 1, 9, Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», наступне майно, а саме автомобіль «MERCEDES-BENZ G500», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , - відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3