Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/4054/20
Провадження № 1-кп/723/4712/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 жовтня 2020 року

Сторожинецький районний суд,

Чернівецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сторожинець обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 22.09.2020 року, яка надійшла до суду по кримінальному провадженню № 0000453 від 25.05.2020 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.240 ч.2 КК України

встановив:

ОСОБА_4 приблизно о 13 год. 40 хв. умисно, не маючи дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій з метою незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, використовуючи технічні можливості екскаватора колісного марки «LIEBHERR A314 LITRONIC» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у лісовому масиві, який прилягає до русла річки СІрет, поблизу села Буденець Сторожинецького району Чернівецької області, де здійснив незаконне видобування грунту, який відповідно до висновку судового експерта №СЕ-19/109/11/3-230МРВ/20 від 26.06.2020 року є піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію складає 55,1% та 70,3% шляхом її забору з прибережної ділянки та завантаження на самоскид вантажний марки «Газ» модель 53Б реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який вважав, що у ОСОБА_4 є дозвіл на видобування корисних копалин, загальною кількістю 2,3496 м кубічні.

Згідно з Переліком корисних копалин загальнодержавного значення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.19994 року, сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.240 ч.2 КК України, тобто порушення правил охорони або використання надр, а саме незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, з якими він погодився в судовому засіданні.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 та прокурор у кримінальному провадженні на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України 22 вересня 2020 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 240 ч.2 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 240 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 11 900 грн.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміють наслідки укладення такої угоди, зазначені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.1) КПК України), про що їм було роз`яснено і в чому суд переконався в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1) КПК України, і розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_5 та прокурор підтвердили факт визнання винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався, що угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України. Укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ст. 240 ч.2 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси інших сторін або осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 22 вересня 2020 року між обвинуваченим та прокурором в кримінальному провадженні і узгоджену сторонами остаточну міру покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 грн.

Суд вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, в скоєному розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, йому слід призначити саме те покарання, яке визначене угодою про винуватість.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22 вересня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури у кримінальному провадженні № 0000453 від 25.05.2020 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.240 ч.2 КК України та призначити йому за цією статтею узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової експертизи в сумі 1 634 грн. 50 коп.

Речові докази по справі гравійно-піщану суміш загальним об`ємом 2,349 куб м конфіскувати в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького Апеляційного суду через Сторожинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя Сторожинецького районного суду ОСОБА_1