Провадження №1-кп/127/560/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2021 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Десна Вінницького району Вінницької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 15.02.2010 року, з середньою-спеціальною освітою, працюючого оператором ДП «Електричні системи», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13.11.2001 Вінницьким РВ УМВС України у Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000191 від 21.02.2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , близько 15:10 години, 20 лютого 2020 року, перебуваючи на відрізку дороги по вул. Хмельницьке шосе, 96, в м. Вінниці та знаходячись неподалік Вінницької міської клінічної лікарні № 1, припаркував автомобіль марки «Chevrolet», моделі «Nubira», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який перебуває в його власності, на відстані кількох метрів від проходу до території вищевказаної лікарні, що суттєво перешкоджало руху пішоходів. В цей же час, попереду вищевказаного автомобіля ОСОБА_4 , за кермом автомобіля марки «RENAULT», моделі «LOGAN», бежевого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , знаходився раніше незнайомий йому ОСОБА_7 , який, побачивши, що припаркований ОСОБА_4 автомобіль суттєво перешкоджає руху пішоходів, відчинив переднє водійське скло свого автомобіля, через яке зробив ОСОБА_4 зауваження з приводу паркування. Будучи роздратованим слушним зауваженням і використовуючи його як малозначний привід, ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, безпричинно ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі та порядності, демонструючи свою зверхність, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, де постійно рухаються перехожі, під`їхав своїм автомобілем впритул до автомобіля ОСОБА_8 , після чого відчинив переднє пасажирське скло свого автомобіля, узяв до рук заздалегідь заготовлений предмет, а саме - газовий балончик «Перець-4», та без будь-яких причин та пояснень, маючи на меті спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , простягнув руку з указаним газовим балончиком в сторону відчиненого вікна автомобіля ОСОБА_8 і, спрямовуючи сопло балончика в обличчя останнього, впродовж близько 20-30 секунд розпилював його, спостерігаючи при цьому, як впливає розпилений газ на ОСОБА_10 .

Через декілька секунд ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, таким же чином повторно впродовж близько 20 секунд розпилив вміст газового балончика в обличчя ОСОБА_8 , яке останній, будучи в безпорадному стані, прикривав руками.

Внаслідок таких умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді опіку кон`юктиви обох очей І - II ступеня, які, відповідно до висновку експерта № 587 від 11.06.2020, належать до легких тілесних ушкоджень та могли виникнути від дії хімічного фактору.

При цьому, наведені дії ОСОБА_4 , а саме розпилений ним газ, спричинив подразнення у перехожих, які відчули дратівливу дію газу і змушені були втікати з місця події.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, визнав, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, а саме: майже рік тому він приїхав на своєму автомобілі до аптеки, що розташована по вулиці Хмельницьке шосе у м. Вінниці, неподалік МКЛ №1. Припаркувавши свій автомобіль на вільному місці, він зрозумів, що його автомобіль перешкоджає проходу пішоходів, тому вирішив від`їхати. Однак в цей час він побачив, що до нього кричить та ображає його з приводу того як він припаркувався невідомий йому чоловік, яким в подальшому виявився ОСОБА_7 . Потерпілий відчинив вікно свого автомобіля та кричав до нього. Він міг та мав можливість безперешкодно поїхати з місця події, однак відреагував на критику ОСОБА_7 , під`їхав до його автомобіля, відчинив вікно автомобіля з пасажирської сторони та розпилив газ з газового балончика «Перець-4» у відчинене вікно на потерпілого. Розпилення вказаного газу на потерпілого він вчинив двічі. Він не бачив, щоб на місці конфлікту були перехожі. Газовий балончик він видав працівникам поліції. Про вчинене шкодує, у вчиненому розкаюється, просив суд його суворо не карати, врахувати, що він відшкодував завдану потерпілому шкоду.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження № 0000191 від 21.02.2020 року (т.1 а.с. 70-71), заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу працівникам поліції його газового балончика «Перець-4» (т.1 а.с. 73), постанови слідчого від 24.02.2020 про визнання предмету речовим доказом та квитанції про передачу речового доказу на зберігання (т.1 а.с. 74, 75), ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.02.2020 №127/4760/20 про накладення арешту на вилучене майно (т.1 а.с. 76), постанов слідчих від 03.03.2020, від 05.06.2020, від 05.06.2020 про визнання предмету речовим доказом (т.1 а.с. 77, 79, 81); даних журналу №2 обліку травматологічних хворих ВКУ МХО з блоком очної травми та гострої патології органу зору (т.1 а.с.82-83), суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані стороною обвинувачення докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше не судимою (т.1 а.с. 84, 95,96-100), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 1 а.с. 90-93), позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.с. 94), заяву потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування йому ОСОБА_4 завданої шкоди (т.1 а.с. 62).

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав у вчиненому щиро розкаявся, перебування на утриманні у обвинуваченого малолітньої дитини (т.1 а.с. 86), думки потерпілого, який просив суворо не карати обвинуваченого (т.1 а.с. 63), суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення ОСОБА_4 , а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч.4 ст. 296 КК України.

При цьому, суд враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, щире каяття останнього, відшкодування завданої шкоди потерпілому, приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та приходить до переконання про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч.4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речовий доказ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76 КК України, ст. ст. 100, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

У відповідності до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області 127/4760/20 від 26.02.2020 скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні:

- газовий балон «Перець-4» в корпусі червоного кольору з відсутнім захисним клапаном, який поміщений на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, після набрання вироком законної сили знищити;

- два СD-R диск Verbatim 700 Mb 80 min з аудіозаписами розмов від 20.02.2020 щодо виклику ОСОБА_7 , які долучені до матеріалів судового провадження, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1