Провадження 1-в/193/159/20
У Х В А Л А
17 липня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ "Софіївська виправна ОСОБА_4

колонія (№45)"

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , про умовно-дострокове звільнення,-

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2020 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що засуджений звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення передчасно.

Представник ДУ "Софіївська виправна колонія (№45)" ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

З матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 13.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст.. 185 ч.2, ст.185 ч. 3, ст.70 ч. 1, ст.70 ч. 4 КК України до 4 років 9 місяців позбавлення волі. Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 30.11.2018 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 22.06.2017 по 24.04.2018 р. відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних звязків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений характеризується позитивно, встановлених вимог порядку відбування покарання дотримується свідомо, приймає активну участь у громадському житті відділення, виконує роботи по благоустрою місць позбавлення волі, працює у швейному цеху при установі, приймає активну участь у проведенні ремонтних робіт у відділенні. Був 3 рази заохочений правами начальника установи. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень навичок для їх виконання.

Відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення» . Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення професійно-технічних навичок. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування та телефонних розмов. Вину у скоєному визнає, надає належну оцінку скоєному. За вироком суду має позов 175 034, 70 грн.. Має заборгованість по виконавчим листам на суму 9491,45 грн.

Згідно ухвали Софіївського суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2019 року було задоволено подання начальника ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення. Дана ухвала суду набрала законної сили 23 грудня 2019 року після винесення Дніпровським апеляційним судом ухвали від 23.12.2019 року, згідно якої вказана ухвала скасована, постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні подання начальника ДУ «Софіївська виправна колонія (№45)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовлено.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

За таких обставин, оскільки минуло менше року з часу останнього розгляду судом питання щодо умовно дострокового звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 , який був засуджений за тяжкі злочини, дане клопотання є передчасним, а тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 7 ст. 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення - відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського Апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали оголошено 21 липня 2020 року об 11 годині 25 хв..

Суддя ОСОБА_1