печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.27 ч.4 ст. 28, ч.2 ст.194, ч.4 ст.28, ч.1 ст.294, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України у кримінальному провадженні № 0000139 від 06.03.2016 року,-

ВСТАНОВИВ:
27.07.2020 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління нагляду за додержанням законів Службою безпеки України та Державною прикордонною службою України Департаменту нагляду за органами безпеки, фіскальною та прикордонною службами Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ст.27 ч.4 ст. 28, ч.2 ст.194, ч.4 ст.28, ч.1 ст.294, ч.3 ст.289, ч.1 ст.263 КК України у кримінальному провадженні № 0000139 від 06.03.2016 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді, існують об`єктивні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, зокрема, не проведено ряд слідчих (розшукових) і процесуальних дій, проведення та завершення яких потребує додаткового часу. Також ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які на час обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 наразі не зменшились та продовжують існувати, а тому наявна необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки запобігти таким ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав, що зазначені в ньому.

В судовому засіданні підозрюваний та його захисник проти клопотання заперечували, посилаючись на стан здоров`я підозрюваного.

Слідчий суддя заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Встановлено, що Головним управлінням Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000139 від 06.03.2016.

26.02.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289 КК України, а саме: в організації незаконного заволодіння транспортними засобами, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого та завдало великої матеріальної шкоди.

21.01.2020 р. підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

13.04.2020 р. підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 11.06.2020 р. включно.

15.06.2020 ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 03.08.2020.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

За правилами ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст.ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України»).

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані, що вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в доказах, що приєднані до клопотання, одночасно враховує, що зазначене встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного із вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у провадженні доказами. Докази у їх сукупності надають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 263 КК України, є обґрунтованою, що з метою здійснення подальшого розслідування дає підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R (80) 11 від 27.06.1980 р. «Про взяття під варту до суду» при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Втім, за практикою Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Михалкова та інші проти України» зазначив, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя при розгляді клопотання приймає до уваги, що у кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів. Разом з тим, для здобуття належних і допустимих доказів для прийняття законного рішення на даний час у цьому провадженні проводяться слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, втім для закінчення досудового розслідування і звернення до суду із обвинувальним актом необхідно отримати висновкм комплексної автотоварознавчої та пожежно-технічної експертизи; комплексної дактилоскопічної експертизи та експертизи холодної зброї; експертизи відео-, звукозапису; комплексної молекулярно-генетичної та дактилоскопічної експертиз; судової експертизи відеозапису; за результатами проведених експертиз і отримання інформації про телефонні з`єднання потрібно додаткового допитати підозрюваних та потерпілих у кримінальному провадженні; враховуючи наявні розбіжності у показаннях підозрюваних, потерпілих та свідків, провести їхні одночасні допити.

За викладених обставин вбачається, що на даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати обставини, із якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, здійснені слідчі і процесуальні дії, та ті, які орган досудового розслідування має здійснити, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання, також враховує принцип диспозитивності, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують тільки ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України, приймає до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, що стороною захисту не спростовані надані стороною обвинувачення докази, які дають підстави для висновку про необхідність продовження дії запобіжного заходу з метою забезпечення прав, свобод підозрюваного і одночасно з метою забезпечення виконання завдання кримінального провадження органом досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих злочинів та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, такі підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування, розгляду справи по суті та, враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, враховуючи підстави і обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, з урахуванням пункту 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначається розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст.177-178,183, 199 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 26.09.2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1