Єдиний унікальний номер справи 202/7100/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020 року колегія суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.2 ст.311, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311 КК України,

ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.369, ч.3 ст.357, ч.4 ст.358, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.369 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А :

Під час проведення судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на 60 днів у зв`язку з тим, що строк дії запобіжного заходу спливає. Ризики, передбачені ст.177 КПК України, не перестали існувати: ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, що відносяться до категорії особливо тяжких та тяжких злочинів, під загрозою можливого покарання обвинувачені можуть переховуватись від суду; існує висока вірогідність спроби обвинувачених незаконного впливу на свідків. Інкриміновані кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, деякі обвинувачені вчиняли за місцем свого проживання, тому вони схильні до продовження злочинної діяльності. Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 неодружені, всі обвинувачені не працевлаштовані, не мають постійного джерела доходу. Обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в підкупі співробітників поліції, пов`язаних саме з ухиленням від кримінальної відповідальності за злочинну діяльність за незаконний обіг наркотичних заходів, крім того, останній в своїй незаконній діяльності використовував підроблений паспорт громадянина України. Обвинуваченому ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку, встановленого попереднім вироком суду, довіру держави останній не виправдав, має судимість, раніше вже був засуджений за вчинення злочинів, зокрема за незаконний обіг наркотичних засобів, не має міцних соціальних зв`язків. Всі перелічені обставини свідчать про відсутність стійких соціальних зв`язків у обвинувачених. Крім того, завдяки накопиченим від інкримінованої злочинної діяльності статкам обвинувачені можуть виїхати та ухилитись від правосуддя. Інший більш м`який запобіжний захід обвинуваченим, на думку прокурора, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, заявлені раніше ризики не зменшились та продовжують існувати, що виправдовує тримання обвинувачених під вартою. Визначений розмір застави, як альтернативний запобіжний захід, стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , на думку прокурора, не підлягає змінам. Щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були звільненні у зв`язку з внесенням застави, прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, які покладенні на них у зв`язку з внесенням застави на два місяці, оскільки ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу та його подальшого продовження не перестали існувати.

Захисники обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти продовження дії запобіжного заходу їх підзахисним у виді тримання під вартою, посилаючись на відсутність та недоведеність ризиків, зазначених прокурором, надуманості та вигаданості підстав для продовження такого запобіжного заходу, відсутності будь-яких доказів на підтвердження викладеної позиції прокурора, захисник ОСОБА_14 та ОСОБА_15 наполягали на зміні запобіжного заходу їх підзахисним на цілодобовий домашній арешт, як альтернативний запобіжний захід за місцем проживання останніх, який зможе запобігти ризикам, викладеним прокурором. Захисник ОСОБА_11 зазначив про погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 , необхідності його лікування, що виключено в умовах слідчого ізолятора, ігнорування адміністрацією даної установи клопотань самого підзахисного, на його численні запити відповіді не отримані, обвинувачений ОСОБА_5 більше двох років утримується в нелюдських умовах. У разі задоволення клопотання прокурора захисник ОСОБА_11 наполягає на зменшенні розміру застави в два рази.

Захисник ОСОБА_12 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав позицію підзахисного ОСОБА_6 щодо необхідності скасувати обов`язок заборони спілкування з поліцією після поновлення на роботі.

Захисник ОСОБА_16 та обвинувачений ОСОБА_7 покладаються на розсуд суду під час вирішення питання про продовження дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 після внесення застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 заперечували проти клопотання прокурора про продовження стосовно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наполягали на зміні запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт за місцем їх проживання.

Обвинувачений ОСОБА_6 просив скасувати обов`язок спілкування з поліцією, оскільки його поновлено на роботі поліцейського.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.10.2020 року обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 продовжено дію обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 грудня 2020 року, включно, та залишено без змін раніше визначений судом розмір застави 630600 гривень та обсяг пов`язаних з її внесенням обов`язків. Стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 судом були продовжені до 10.12.2020 року покладені у зв`язку з внесенням застави та звільненні з під варти обов`язки.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 закінчується, однак, завершити кримінальне провадження неможливо, за кримінальним провадженням розпочато судовий розгляд, досліджуються письмові докази сторін провадження, свідки кримінального провадження не допитані.

Відповідно до положень ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним спробам.

Наявними в матеріалах кримінального провадження доказами встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується стороною обвинувачення у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних, психотропних речовин та прекурсорів, пропозиції наданні неправомірної вигоди, створенні злочинної організації, підробці паспорту та використанні цього документа в злочинній діяльності. Обвинувачений ОСОБА_5 офіційно неодружений, непрацевлаштований, відсутні законні джерела доходів, не займається суспільно-корисливою працею, в порядку ст.89 КК України не судимий. Одне з інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_5 кримінальних правопорушень пов`язане з використанням в злочинній діяльності підробленого паспорта громадянина України. Можливість ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення обумовлені ступенем тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до категорії нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, кримінальних проступків, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Враховуючи, що свідки кримінального правопорушення не допитані, існує велика ймовірності впливу та чинення тиску з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на свідків;

- обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 інкриміновані злочини, які відповідно до ст.12 КК України, відносяться до нетяжких, тяжких та особливо тяжких злочинів, покарання за вчинення яких, у разі доведеності вини, передбачено у вигляді позбавлення волі на тривалий період з конфіскацією майна. Ризик можливого переховування обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 не перестав бути актуальним, оскільки під загрозою можливого покарання, та наявності невідбутого покарання за попереднім вироком у обвинуваченого ОСОБА_9 , вказані особи обвинувачених можуть переховуватись від суду. Ризик незаконного впливу з боку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на свідків продовжує існувати, оскільки на даній стадії розгляду свідки кримінального провадження не допитані. Обвинувачений ОСОБА_9 , раніше судимий, неодружений, не працевлаштований, відсутні законі джерела доходу, що підтверджує нестійкість соціальних зв`язків останнього, останній обвинувачується у вчинені частини злочинів в період іспитового строку, що був встановлений обвинуваченому попереднім вироком суду, в провадженні Павлоградського міськрайонного суду перебуває на розгляді обвинувального акт щодо притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.185 КК України, що у сукупності свідчить про велику ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 нового кримінального правопорушення. Обвинувачений ОСОБА_8 , раніше судимий, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується негативно, що у сукупності свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, та разом з загрозою можливого покарання, у разі визнання винуватим, свідчить про наявність ризиків залишення ним свого місця проживання з метою переховування від суду у випадку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, ризик вчинення обвинуваченими нового кримінального правопорушення, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час не втратив своєї актуальності, частина інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, згідно обвинувального акту була вчинена за місцем проживання останніх.

Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку сторін, колегія суддів дійшла висновку, що прокурором доведено, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 представляють ризики рецидиву і втечі, а зазначені фактичні обставини та дані характеристики їх осіб, вік та стан здоров`я останніх, відомості про їх соціальні зв`язки, суд вважає такими, що не стримуватимуть вказаних обвинувачених від порушення покладених на них процесуальних обов`язків, спроби перешкоджати кримінальному провадженню, тому є підстави для продовження відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою, та стороною захисту в судовому засіданні не доведені.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_11 заявлено про погіршення стану здоров`я його підзахисного та необхідністю проходження обстеження, яке в умовах установи попереднього ув`язнення неможливе, будь-яких висновків спеціалістів щодо стану здоров`я та неможливості перебування в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я обвинуваченого ОСОБА_5 суду не надано.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 12.03.2020 року розмір застави для обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 був зменшений до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та встановлений у розмірі 630600 гривень для кожного з обвинувачених.

Колегія суддів вважає, що розмір застави, з урахуванням досліджених даних про майновий стан, соціальні зв`язки обвинувачених та тяжкості пред`явленого обвинувачення для обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 підлягає залишенню без змін, що у даному випадку буде цілком достатнім для виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, та перспектива втрати такого грошового забезпечення у випадку порушення ними встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає зі сторони обвинувачених будь-яке бажання переховуватися від правосуддя або іншим чином порушувати процесуальну поведінку.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були звільнені з під варти у зв`язку з внесенням застави. Ухвалою суду від 12.10.2020 року дія обов`язків, пов`язаних з внесенням застави, стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжена до 10.12.2020 року.

Стаття 194 КПК України передбачає, що обов`язки, передбачені ч.5, ч.6 цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2020 року обвинуваченого ОСОБА_6 поновлено на посаді поліцейського.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були враховані при обрані запобіжного заходу та застосуванні альтернативного запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перестали існувати: вказаним особам висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжких та тяжких злочинах, під загрозою можливого покарання вказані особи можуть ухилитись від правосуддя. З урахуванням досліджених даних про обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , наявності міцних соціальних зв`язків, тяжкості пред`явленого обвинувачення для обвинувачених колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше визначених та покладених у зв`язку з внесенням застави обов`язків стосовно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , скасувавши обов`язок стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 заборони спілкування з поліцейськими, - що буде цілком достатнім для виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а перспектива втрати грошового забезпечення у випадку порушення ними встановлених обов`язків послужить достатнім фактором, який виключає будь-яке бажання переховуватися від правосуддя або іншим чином порушувати процесуальну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 194, 331 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на 60 днів задовольнити.

В задоволенні клопотань обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 відмовити.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_11 про зменшення розміру застави стосовно обвинуваченого ОСОБА_17 відмовити.

Продовжити застосування запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 січня 2021 року, включно, залишивши без змін раніше визначений розмір застави та обсяг обов`язків, пов`язаних з її внесенням.

Клопотання прокурора про продовження дії обов`язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у зв`язку з внесенням застави задовольнити.

Продовжити дію раніше визначених обов`язків, пов`язаних з внесенням застави, стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , скасувавши заборону спілкування з поліцейськими, - до 21 січня 2021 року, включно

Продовжити дію раніше визначених обов`язків, пов`язаних з внесенням застави, стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 до 21 січня 2021 року, включно

Строк дії ухвали - до 21 січня 2021 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору, направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4).

Ухвала в частині продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3