У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2021 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Підволочиську подання начальника Підволочиського районного сектору Філії державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Старий Скалат, Підволочиського району, громадянина України, пенсіонера, інваліда ІІ групи, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник Підволочиського районного сектору Філії державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області Т. Позняк звернулася до суду з поданням про звільнення засудженого ОСОБА_3 від призначеного покарання у виді громадських робіт на підставі ч. 3 ст. 37 КВК України, ч. 3 ст. 56 та ст. 84 КК України в зв`язку з тим, що останній є інвалідом ІІ групи.

Засуджений ОСОБА_3 , будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду подання, у судове засідання не з`явився.

Представник органу пробації та прокурор у судове засідання не з`явилися, подали заяви з проханням розглянути подання без їх участі.

Згідно з абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані матеріали, вважає, що подання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 11 червня 2020 року визначено покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2020 року ОСОБА_3 замінено покарання, призначене вироком від 11.06.2020 року, на покарання у виді 30 годин громадських робіт.

Як вбачається з наявної у матеріалах особової справи №03/2020 довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №205026, ОСОБА_3 з 21 вересня 2020 року є інвалідом ІІ групи.

Згідно з пп. 9 п. 2 розділу 7 Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29.01.2019 року №272/5, стосовно засудженого до громадських робіт, який згідно з висновком медико-соціальної експертної та спеціальної лікарської комісії під час відбування покарання визнаний інвалідом I або II групи, який після винесення судового рішення досяг пенсійного віку, засудженої до громадських робіт жінки, яка стала вагітною, а також у разі настання психічного розладу або іншої тяжкої хвороби, що перешкоджає відбуванню покарання, уповноважений орган з питань пробації протягом трьох діб з моменту отримання медичного висновку або копії пенсійного посвідчення надсилає до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений до громадських робіт відбуває покарання, клопотання та особову справу для вирішення питання про звільнення такої особи від відбування покарання відповідно до частини третьої статті 37 КВК України, частини третьої статті 56 та статті 84 КК України, при цьому до вирішення судом зазначеного питання відбування покарання припиняється.

Як убачається з ч. 3 ст. 37 КВК України, стосовно особи, яка після ухвалення судового рішення визнана інвалідом першої або другої групи або досягла пенсійного віку, а також жінки, яка стала вагітною, уповноважений орган з питань пробації направляє до суду подання про звільнення її від подальшого відбування покарання.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 КВК України якщо особа, засуджена до громадських робіт або обмеження волі, визнається особою з інвалідністю першої чи другої групи, орган чи установа виконання покарань вносить подання до суду про її дострокове звільнення. Разом з поданням до суду надсилається висновок медико-соціальної експертної та спеціальної лікарської комісії.

Згідно з ч. 3 ст. 56 КК України громадські роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами першої або другої групи, вагітним жінкам, особам, які досягли пенсійного віку, а також військовослужбовцям строкової служби.

Як передбачено п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про необхідність звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , оскільки наявність у нього ІІ групи інвалідності позбавляє його законної змоги виконати покарання у виді громадських робіт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 37, 154 КВК України, ст. 56 КК України, ст.ст. 395, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Підволочиського районного сектору Філії державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити від відбування покарання, призначеного ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 02 жовтня 2020 року, у виді громадських робіт, у зв`язку із хворобою.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1