Справа № 169/814/20
Провадження № 1-кп/169/153/20
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Туличів Турійського району Волинської області, жителя: АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, має на утриманні дві неповнолітні дитини, офіційно непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Турійського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року ухвалено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 (шістсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 16 квітня 2015 року та до досягнення старшою дитиною повноліття. Проте ОСОБА_5 , будучи здоровою працездатною особою, попередженим про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів, знаючи про обов`язок по утриманню дітей, не працевлаштувався, у центрі зайнятості не зареєструвався, як безробітний, отримував постійно доходи у межах України, однак, про розмір та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, в добровільному порядку рішення суду не виконував, чим у період з 01 січня 2020 року до 01 вересня 2020 року злісно ухилився від сплати аліментів у визначеному судовим рішенням та законом розмірі, внаслідок чого станом на 01 вересня 2020 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 16 172 гривні, що складає значно вищу суму ніж сукупна сума виплат за три місяці відповідних платежів.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що він знав про стягнення з нього аліментів та обов`язок їх сплачувати, однак, через відсутність регулярного заробітку станом на 01 вересня 2020 року у нього утворилась заборгованість зі сплати цих аліментів в сумі 16 172 гривні. Офіційно працевлаштуватися в період з 01 січня 2020 року до 01 вересня 2020 року він не міг, у центр зайнятості не звертався. Вказував, що буде погашати заборгованість та належним чином виконувати батьківські обов`язки по утриманню дітей.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила, що загальна сума заборгованості ОСОБА_5 зі сплати на її користь аліментів дійсно складає 16 172 гривні, так як обвинувачений з січня 2020 року до вересня 2020 року зовсім не сплачував їх. Вказала, що дійсно на цей час ОСОБА_5 сплачує аліменти у визначеному розмірі. Просила призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілої ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, потерпілої суд, відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, і кваліфікує такі його дії як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог статті 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд в цьому випадку не вбачає.

При цьому, суд виключає з пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення обтяжуючу покарання обставину - вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя, оскільки вказана обставина включена до переліку обтяжуючих (пункт 6-1 частини першої статті 67 КК України) Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами» № 2227-VIII від 6 грудня 2017 року і стосується саме кримінальних правопорушень, пов`язаних із насильством стосовно жінок і домашнім насильством, а кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується ОСОБА_8 у цьому кримінальному провадженні - злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), до таких не належить.

Також суд враховує і те, що ОСОБА_5 є працездатною здоровою особою, працює неофіційно, має на утриманні дві неповнолітні дитини, на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває,має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягається вперше, потерпіла на суворому покаранні обвинуваченому не наполягає.
З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень в цьому випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, а саме у виді громадських робіт, оскільки він не має офіційного місця роботи та зареєстрованого джерела доходу, однак, є працездатним.

Керуючись частиною третьою статті 349, статтями 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 164 КК України, призначивши покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий