УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31.07.2020 року

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002020 від 27.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 27.07.2020 до ЧЧ Київського ВП м. Одеси ГУНП України в Одеській області надійшло повідомлення з КНП «Міської клінічної лікарні № 1» в м. Одесі, про те що 27.07.2020 року близько о 08:50 годин з адреси: м. Одеса, вулиця Фонтанська дорога, 14/39, було доставлено гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , первинний діагноз: перелом черепа, забій мозку першого ступеню, забійна рана лобної ділянки та перелом тазу.(ЄО 22555)

29.07.2020 в ході проведення огляду місця події службового приміщення №5, КНП «Міської клінічної лікарні № 1», розташовано за адресою: вул. М`ясоєдовська, 32, м. Одеса, за дозволом користувача вказаного приміщення медичного працівника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з підлоги вказаного приміщення вилучено: штани сірого кольору з наявними нашаруваннями речовини бурого кольору, жилетку чорного кольору з наявними нашаруваннями речовини бурого кольору та одну пару кросівок чорного кольору з червоною вставкою з наявними нашаруваннями речовини бурого кольору, вказані речі поміщено до паперової коробки.

29.07.2020 слідчим СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області винесено постанову про визнання речовими доказами майна, що 29.07.2020 було вилучено в ході проведення огляду місця події за адресою: вул. М`ясоєдовська, 32, м. Одеса.

У зв`язку з викладеним, у органа досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані речі, які визнані речовими доказами та мають суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає в обгрунтування клопотання, що підставою тимчасового вилучення вищевказаного майна згідно п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, вказане майно відносяться до речей, які ймовірно зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Підставами арешту вказаного майна - є наявність розумних підозр, які свідчать про те що вказані предмети являються доказами у вказаному кримінальному провадженні.
Завданням арешту вказаного майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою накладення арешту згідно п.1, п.11 ч.2 ст.170 КПК України, на вилучені 4 змиви речовини бурого кольору, 2 покривала з наявними нашаруваннями речовини бурого кольору; папірці (в кількості 6 штук) з зазначеннями телефонними номерами, 2 сім-картки та тіло сім-картки; копії документів на особу ОСОБА_7 на 9 аркушах - є збереження речових доказів, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадження і його арешт потрібен для позбавлення власників можливості відчужувати вказане майно, або псування, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, що в свою чергу в подальшому унеможливить прийняття законного, та об`єктивного рішення.
До суду надійшла заява про розгляд клопотання у відсутність слідчого.

Власник майна в судове засідання не з`явився, виклик особи покладався на сторону обвинувачення.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до рапорту, наданого слідчим, встановити власників майна не виявилося можливим.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 29.07.2020 року вищевказані предмети та речі визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002020 від 27.07.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 29.07.2020 в ході проведення огляду місця події службового приміщення №5, КНП «Міської клінічної лікарні № 1», розташованої за адресою: вул. М`ясоєдовська, 32, м. Одеса, майно, а саме: штани сірого кольору з наявними нашаруваннями речовини бурого кольору, жилетку чорного кольору з наявними нашаруваннями речовини бурого кольору та одну пару кросівок чорного кольору з червоними вставками з наявними нашаруваннями речовини бурого кольору, які поміщено до паперової коробки, шляхом заборони відчуження та розпоряджання, з подальшим їх зберіганням у камері збереження речових доказів Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1