Єдиний унікальний № 501/4028/20
Провадження № 1-кс/501/54/21
УХВАЛА

25 січня 2021 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2

Перекладач ОСОБА_3

Сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4

Сторона захисту: Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 за підозрою:

ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в Джізре Турецької Республіки, громадянина Республіки Туреччина, на території України проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Суть питання, що вирішується ухвалою
Захисник ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про зменшення застави до суми 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Встановлені судом обставини
Відповідно до ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу від 27.11.2020 р. ОСОБА_5 підозрюється в тому, що у невстановлений слідством час, але не пізніше 23.11.2020 у громадян Туреччини Bilic Mehmet Halil та Karakas Suleyman, які знаходились на території м. Сокар`я Туреччини, виник спільний злочинний умисел на вчинення незаконного переправлення тринадцяти осіб (мігрантів з Іраку, Туреччини, Сирії, а саме: Rasti Kamal Muhammad, Roman Kamal Muhammad, Masud Mustafa Muhammad, Banjat Mustafa Muhammad, Demir Musab Bayram, ОСОБА_8 , Azad Ramazan Hussain, Mohammed Sabhan Ghazi, Hamed Ali Ali, Hatem Zaidan Wais, Lukman Muhammed Saced Almuhamad, Ali Suliman Almuhamad, Aeman Faisal Ali) через державний кордон України, за попередньою змовою між собою.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, 23.11.2020 близько 15:00, більш точний час слідством не встановлений, громадяни Туреччини ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , знаходячись на території м. Сокар`я Туреччини, діючи з порушенням положень протоколу проти незаконного ввозу мігрантів по суші, морю і повітрю, що доповнює Конвенцію Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності від 15.11.2000 (ратифіковано Законом України № 1433-IV від 04.02.2004), Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», діючи умисно, з метою незаконного переправлення (ввозу) тринадцяти осіб (мігрантів) через державний кордон України на її територію, шляхом їх укриття від прикордонного та митного контролю, розмістили тринадцять осіб (мігрантів з Іраку, Туреччини, Сирії, а саме: Rasti Kamal Muhammad, Roman Kamal Muhammad, Masud Mustafa Muhammad, Banjat Mustafa Muhammad, Demir Musab Bayram, Salman Adnan Abdulalah, Azad Ramazan Hussain, Mohammed Sabhan Ghazi, Hamed Ali Ali, Hatem Zaidan Wais, Lukman Muhammed Saced Almuhamad, Ali Suliman Almuhamad, Aeman Faisal Ali) у причеп н. 33AGB885 автомобілю «Renault» н. НОМЕР_1 , який знаходився у фактичному володінні та під керуванням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Після проходження прикордонних та митних формальностей на території Туреччини, шляхом укриття вказаних тринадцяти осіб (мігрантів), які знаходились у причепі н. 33AGB885 автомобілю «Renault» н. НОМЕР_1 , Bilic Mehmet Halil та Karakas Suleyman здійснили переправлення вказаних осіб у причепі, шляхом морського сполучення на т/х «Sea Partner» з морському порту Каракашу до морського порту Чорноморськ, до прикордонного пункту пропуску « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, куди вказані особи прибули 24.11.2020 у вечірній час для проходження прикордонних та митних формальностей. В ході проходження прикордонних та митних формальностей у пункті пропуску «Чорноморський рибний порт», який розташований за адресою: Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, 1, 25.11.2020 близько 02:00 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 у причепі н. 33AGB885 автомобілю «Renault» н. 33VT790, який знаходився у фактичному володінні та під керуванням ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , було виявлено вказаних тринадцять осіб (мігрантів), які були укриті від проходження прикордонного контролю.

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 27.11.2020 року до підозрюваного ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначена застава, як альтернативний запобіжний захід у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 630 600 грн. (а.с. 29 31).

24 грудня 2020 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 внесли визначену заставу сумами відповідно по 290 000,00 грн., 50 000 грн. та 290 600 грн. (а.с. 28).

Захисник обґрунтовує клопотання тим, що у підозрюваного 4 неповнолітніх дітей, слідчий суддя, визначаючи розмір застави не врахував характеризуючи даних відносно підозрюваного, які він додає до клопотання, у зв`язку з чим, слідчий суддя визначив завеликий розмір застави, яка є непомірним тягарем для сім`ї підозрюваного, яка позичила гроші для внесення застави. Зменшений розмір застави досягне мети застосування запобіжного заходу, оскільки підозрюваний співпрацює зі слідством, визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підозрюваний частково визнає вину, особи всіх свідків ще не встановлені, розмір застави, визначений слідчим суддею не оскаржувався та застава була сплачена. Через зменшення розміру застави збільшиться ризик того, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він сам утримує сім`ю, в нього четверо дітей, сім`я опинилася у скрутному фінансовому становищі, оскільки він не працює, для сплати застави його родичі були вимушені взяти кредит, автомобіль, за допомогою якого він заробляв гроші заарештований на території України. Особу, який привіз гроші він особисто не знає, того знайшла його сім`я і передала гроші.

Суду надані копії паспортів членів сім`ї підозрюваного: ОСОБА_13 (дружини), та дітей: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с. 3 17).

Заставодавець ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що проживає на території України та допомагає своїм співвітчизникам громадянам Туреччини, які потрапили в скрутне становище. Сім`я ОСОБА_5 передала гроші через особу на ім`я ОСОБА_19 , який, в свою чергу, привіз їх в Україну та передав його готівкою. Заставу вносили трьома частинами через те, що Приват Банк обмежує внесення коштів однією особою сумою 300 000 грн.

ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що співпрацює з ОСОБА_18 , на прохання якого внесла 50 000 грн. в якості застави за підозрюваного ОСОБА_5 .

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу (ч. 1 ст. 182 КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 статті 182 КПК визначені межі розміру застави, а також можливість визначити слідчому судді заставу у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб до особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину.

Слідчий суддя в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначив розмір застави з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного. Слідчому судді при прийнятті такого рішення було відомо про наявність на утриманні підозрюваного ОСОБА_5 чотирьох неповнолітніх дітей, про що свідчить зазначення про це у вступній частині ухвали (а.с. 29).

Завідомо непомірний розмір застави означає неможливість його внесення, однак те, що застава була внесена у визначеному розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дає змогу для висновку, що такий розмір не був завідомо непомірний для підозрюваного.

Слідчий суддя вважає слушним аргумент прокурора про те, що зменшення розміру застави збільшить ризик того, що підозрюваний може переховуватися від суду, оскільки його переховування за існуючого розміру застави призведе до значно більших фінансових втрат, ніж у випадку зменшення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 182, 201 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зменшення розміру застави підозрюваному ОСОБА_5 ( ОСОБА_7 )
Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1