УХВАЛА

Справа № 621/3496/20
Провадження 1-кс/621/1030/20
22 грудня 2020 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Зміївського ВП ГУНП в Харківській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
якому вручено письмове повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України,
В обґрунтування клопотання зазначив, що 19 грудня 2020 року до Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що в ніч з 18.12.2020 на 19.12.2020 року за місцем її мешкання по АДРЕСА_2 її зґвалтував її знайомий ОСОБА_4 . В ході досудового розслідування було встановлено, що 19.12.2020 року, близько 03:00 години, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися в її квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де разом розпивали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв у ОСОБА_4 виник умисел на зґвалтування ОСОБА_8 , а саме на статеві зносини з останньою без її згоди із застосуванням фізичного насильства. З метою реалізації злочинного умислу, в той же день і час, ОСОБА_4 діючи умисно, протиправно, із застосуванням фізичного насильства, яке проявилося в нанесенні ОСОБА_8 ударів кулаками по тілу потерпілої, повалив останню на ліжко, стягнув одяг та самостійно спустив свої штани, після чого, всупереч волі ОСОБА_8 , для упередження можливого очікуваного опору з її сторони, наніс потерпілій удари кулаками в область обличчя та, ігноруючи волю останньої, за допомогою гені талій, здійснив вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_8 в природній формі, без добровільної згоди останньої, після чого, задовольнивши таким чином статеву пристрасть, продовжував утримувати останню біля себе.
Відповідно до Довідки Зміївського РВ ХОБСМЕ від 19.12.2020 року, у потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце множинні синці на обличчі, садно в області переднього своду предвір`я піхви на 6 годинах умовного циферблату годин. Вищевказане садно утворилося по механізму тертя-ковзання, можливо внаслідок дії напруженого статевого органу, при задоволенні статевої пристрасті природним шляхом.
19.12.2020 року ОСОБА_4 затримано в порядку статті 208 КПК України.
20.12.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри, повідомленої ОСОБА_4 , та наявність ризиків, зазначених в ст.177 КПК України, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до положень ч.4 статті 183 КПК України.
В судовому засіданні прокурор наполягав на задоволенні клопотання, вказуючи на обґрунтованість підозри, врученої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, наявність ризиків, визначених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вказаним ризикам. Зокрема вказав, що підозрюваному відоме місце проживання потерпілої ОСОБА_8 , і за поясненнями самої потерпілої та свідків, отриманих в ході їх допитів, ОСОБА_4 неодноразово спричиняв потерпілій тілесні ушкодження, погрожував їй, та вчиняв відносно неї насильницькі дії, а отже має місце ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків в цьому кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше був засуджений за вчинення злочинів проти життя і здоров`я особи.
Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що не заперечує обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, свою вину у його вчиненні признає та дійсно неодноразово спричиняв тілесні ушкодження та інші насильницькі дії відносно потерпілої ОСОБА_8 . Однак при цьому він не збирається переховуватися від органів досудового розслідування та зобов`язується з`являтися за кожним викликом суду.
Захисник адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання в повному обсязі та просила обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, кримінальне провадження є справою приватного обвинувачення, а її підзахисний має намір примиритися з потерпілою. Крім того, підозрюваний ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне зареєстроване місце проживання, тому вважала, що цілодобовий домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку підзахисного.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши письмові докази, додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного:
Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 статті 177 Кримінального процесуального України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно п.1 ч.4 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи зазначені норми кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування надані вагомі докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 Кримінального кодексу України, за яке, у разі визнання його винуватим, йому загрожує покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років.
Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою і двічі засуджувався за спричинення умисних тяжких тілесних ушкоджень, що потягли смерть потерпілого. Інкриміноване правопорушення вчинене підозрюваним під час знаходження під адміністративним наглядом, встановленим ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 16.06.2020 року (а.с.14), що свідчить про порушення ним встановлених обмежень не залишати своє місце мешкання в період з 23:00 години до 6:00 години ранку.
Крім того, вивченою в судовому засіданні ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 13.11.2020 року, долученою до матеріалів справи за клопотанням прокурора, встановлено, що раніше, в червні 2020 року, ОСОБА_4 обвинувачувався органом досудового розслідування у вчиненні дій сексуального характеру без добровільної згоди іншої особи, тобто у злочині, передбаченому ч.1 ст.152 КК України, однак провадження в справі було закрито в зв`язку з відмовою потерпілої від обвинувачення.
Наведене свідчить про високу вірогідність ризику вчинення підозрюваним аналогічного кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілу чи свідків із застосуванням фізичного насильства чи погрози в такому застосуванні, а отже слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки є наявними обставини, передбачені пунктами 1,3,5 статті 177 та пунктами 1, 2, 6, 8, 9, 10, 12 ч.1 статті 178 КПК України.
Оцінивши обставини, визначені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказується у клопотанні; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
За таких обставин, клопотання захисника щодо обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не підлягає задоволенню, а клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить визнати обґрунтованим та задовольнити, незважаючи на виключний характер цього запобіжного заходу.
Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.
Відповідно до ч.1, 2 статті 197 Кримінального процесуального кодексу України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 рахувати з 19 грудня 2020 року.
Строк дії ухвали - до 16 лютого 2021 року включно.
Виконання ухвали доручити співробітникам Зміївського ВП ГУНП в Харківській області та направити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».
У задоволенні клопотання захисника та підозрюваного про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду, а особами, які не були присутні під час її проголошення з дня отримання копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2020 року

Слідчий суддя: ОСОБА_1