Дата документу 31.08.2020 Справа № 554/7447/20

УХВАЛА
Іменем України

31 серпня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Директор ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просив скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.07.2020 року про відмову у задоволенні заяви від 22.07.2020 року; зобов`язати уповноважених слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України, прийняти постанову, якою задовольнити заяву ОСОБА_5 про визнання потерпілим ОСОБА_3 від 22.07.2020 року; зобов`язати уповноважених слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України, вручити ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки в даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування скарги заявник вказав, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України. Відомості внесені до ЄРДР за заявою представника ТОВ «ВОЛАНА» - адвоката ОСОБА_5 від 30.06.2020 року про можливе вчинення заступником прокуратури Сумської області ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України.
22.07.2020 року від адвоката ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах ТОВ «ВОЛАНА» подано до уповноваженого слідчого Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року заяву про визнання потерпілим директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_3 .
03.08.2020 року електронним листом адвокату ОСОБА_5 надійшла постанова слідчого першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.07.2020 року про відмову у задоволенні заяви про визнання потерпілим. Вважає постанову протиправною, необґрунтованою, прийнятою передчасно та такою, що підлягає скасуванню.
Так, слідчим як підстава відмови у визнанні потерпілим вказано факт нездобуття доказів вчинення кримінального правопорушення першим заступником прокурора Сумської області ОСОБА_6 . Водночас, слідчим у постанові не вказано чи проводилися будь-які слідчі дії у кримінальному провадженні, яким чином орган досудового розслідування на даний час отримує такі докази та чи отримує взагалі. Таким чином, в мотивувальній частині постанови слідчий не вказав очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.
Заявник в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, його представник надав заяву про розгляд скарги у його відсутність, з підтриманням вимог поданої скарги.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у відсутність представника, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника та адвоката.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження №0001066 від 20.07.2020 року, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення скарги частково, скасування оскаржуваної постанови слідчого, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0001066 від 20.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України.
22.07.2020 року від адвоката ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах ТОВ «ВОЛАНА» подано до уповноваженого слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року заяву про визнання потерпілим директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_3 .
Постановою слідчого першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.07.2020 року відмовлено у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «ВОЛАНА», про залучення до провадження в якості потерпілого директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України.
Слідчим в постанові вказано, що в ході проведення досудового розслідування на даний час не здобуто доказів вчинення кримінального правопорушення заступником прокурора Сумської області.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно із ч. 2 ст. 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Процесуальним законом не передбачено винесення окремої постанови та/або ухвали про визнання особи потерпілою у кримінальному провадженні.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як зазначено у ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч.1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Згідно з ч.2 ст.220 КПК України, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст. 94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Статтею 8 КПК України гарантовано, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Дослідивши постанову про відмову у визнанні потерпілим від 27.07.2020 року, суд встановив, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявник може бути визнаний потерпілим, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів та не послався, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави прийти до такого висновку, які слідчі дії були проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
Зміст вказаної постанови не містить правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим.
Суд вважає, що висновок щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України. Таким чином, скарга в частині скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою.
Із зазначених підстав слідчий суддя вважає за необхідне скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0001069 від 20.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України.
Щодо вимог заявника про зобов`язання слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві в кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року визнати потерпілим ОСОБА_3 та вручити йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого в кримінальному провадженні №0001066, то слід зазначити таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.
Згідно із ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Зважаючи на те, що повноваження слідчого судді охоплюють лише контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, а тому вище зазначені вимоги особи, яка подала скаргу щодо зобов`язання слідчого залучити до провадження як потерпілого ОСОБА_3 суперечать вимогам самостійності слідчого у своїй процесуальній діяльності та порушує дискреційні повноваження слідчого, у зв`язку із чим дані вимоги не підлягають задоволенню.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.55,220,303-307,309,372, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу директора ТОВ «ВОЛАНА» ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 27.07.2020 року про відмову у визнанні потерпілим в кримінальному провадженні №0001066 від 20.07.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.14 ч.3 ст.206-2 КК України.
В задоволенні інших вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1