Провадження № 1-кп/127/680/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01.10.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 24 червня 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001208, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вінниці, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 13.04.2017 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2, 3 ст. 185, ч.1, 4 ст. 70 КК України на 5 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 29.04.2020 року по відбуттю покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 23.06.2020 року о 15.50 год., проходячи в місті Вінниці по вулиці Північній поряд із будинком № 1, помітив припаркований автомобіль марки ГАЗ 3301, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , що перебував у користуванні ОСОБА_6 та використовувався останнім для тимчасового зберігання майна. Підійшовши ближче до даного автомобіля, ОСОБА_4 виявив, що його дверцята незамкнуті, а на сидінні знаходиться чоловіча сумка, та вирішив її викрасти разом із речами, що в ній знаходяться. Реалізуючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно шляхом відчинення водійських дверцят проник до салону зазначеного автомобіля, звідки здійснив крадіжку належної ОСОБА_6 чоловічої сумки чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 300 грн., паспорт громадянина України, посвідчення водія та приписне посвідчення, видані на ім`я ОСОБА_6 , банківська картка «ПАТ КБ ПриватБанк» № НОМЕР_2 , банківська картка «ПАТ Банк Міленіум» № НОМЕР_3 .
Після цього ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, завдавши ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 300 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, розкаявся та суду пояснив, що влітку, після обіду (точну дату та час не пам`ятає) неподалік залізничного вокзалу в м. Вінниці побачив припаркований автомобіль марки «ГАЗ» білого кольору, з кузова якого щось вивантажували. Коли проходив повз нього, через привідчинені двері в салоні помітив барсетку коричневого кольору та вирішив її викрасти. Став на підніжку автомобіля, проник рукою в салон та непомітно взяв чоловічу сумку (барсетку). В подальшому барсетку з її вмістом: документами, грошовими коштами в розмірі 300 гривень, сховав поруч із магазином неподалік цього ж автомобіля. Через певний час з приводу вказаної події до нього звернулись працівники поліції, говорили, що камера зафіксувала його дії. Видав працівникам поліції викрадені речі.
З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 23.06.2020 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви, він просив прийняти міри до невідомої йому особи, яка 23.06.2020 року у період часу з 13:00 год. до 16:30 год. у невідомому йому місці, шляхом вільного доступу з кабіни незачиненого автомобіля Газель д.н.з. НОМЕР_1 вчинила крадіжку барсетки чорного кольору з грошовими коштами у сумі 300 грн., посвідчення водія, паспорту громадянина України та банківської карти.
Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 24.06.2020 року, що підтверджується витягом з ЄРДР.
Відповідно до постанови про визнання речових доказів чоловіча барсетка, паспорт громадянина України, посвідчення водія, банківська картка «Приват Банк» НОМЕР_2 та банківська картка банку «Міленіум» НОМЕР_3 , карта фізичної особи платника податку, довідка, приписне посвідчення видані на ім`я ОСОБА_6 , два металевих ключа та мобільний телефон марки Флай, у корпусі чорного кольору, IMEI 1 НОМЕР_4 , IMEI 2 НОМЕР_5 , визнано речовими доказами.
Згідно з ухвалою слідчого судді від 30.06.2020 року на вказані речі накладено арешт.
Відповідно до розписок від 30.06.2020 року та 27.07.2020 року, речові докази, а саме: два ключа, паспорт громадянина України, посвідчення водія, приписне посвідчення військкомату, довідку, картку фізичної особи платника податків виданих на ім`я ОСОБА_6 та банківські картки, чоловічу барсетку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 .
Згідно з висновком експерта №4846/20-21 від 01.07.2020 року ринкова вартість наданої на дослідження чоловічої сумки-планшетки чорного кольору ТМ «REFORM», з урахуванням зносу, станом на день проведення експертизи (01.07.2020 року), складає 120,60грн.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
З`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ними не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз вказаних доказів, а саме показань обвинуваченого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною.
Так, суд приймає до уваги як належні та допустимі докази у справі показання обвинуваченого, який в судовому засіданні визнав, що дійсно заволодів майном потерпілого, а саме чоловічою барсеткою з грошима та особистими документами, зазначив обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтвердив суму заподіяних збитків, що узгоджується із заявою потерпілого, висновком експерта, постановою про визнання предметів речовими доказами.
Так, обвинуваченим суду повідомлено всі обставини вчинення крадіжки чужого майна, а саме час, місце вчинення злочину, таємний спосіб здійснення вказаного та спосіб проникнення до сховища (автомобіля). Такі показання узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у справі, а саме заявою потерпілого, якою підтверджено спосіб викрадення майна - барсетки, що перебувала в салоні автомобіля, час та місце вчинення злочину, майно, що стало предметом злочинного посягання.
Вказані докази в сукупності є достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
При цьому суд вважає за необхідне навести мотиви з яких погоджується із обґрунтованістю обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки поєднаної з проникненням у сховище.
Так, згідно із роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 28.03.2008 року « Про деякі питання застосування судами України законодавства при дачі дозволів на тимчасове обмеження окремих конституційних прав і свобод людини і громадянина під час здійснення оперативно-розшукової діяльності, дізнання і досудового слідства» , як "інше володіння" слід розуміти такі об`єкти (природного походження та штучно створені), які за своїми властивостями дають змогу туди проникнути і зберегти або приховати певні предмети (речі, цінності). Ними можуть бути, зокрема, земельна ділянка, сарай, гараж, інші господарські будівлі та інші будівлі побутового, виробничого та іншого призначення, камера сховища вокзалу (аеропорту), індивідуальний банківський сейф, автомобіль тощо.
Згідно із постановою Верховного Суду від 17 березня 2020 року у справі № 653/3/18 (провадження № 51-5932км19), сховище це завжди певне місце або територія, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей. До сховища (незалежно від ознаки стаціонарності) мають бути віднесені місця чи ділянки, які використовуються для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей і мають властиві для цього конструктивні ознаки, які забезпечують охорону від доступу до них сторонніх осіб. Салони та багажні відділення автомобілів, зокрема й легкових, дозволяють використовувати їх з урахуванням особливостей конструкції як для перевезення пасажирів та їхнього багажу, так і для постійного чи тимчасового зберігання майна володільця транспортного засобу.
В даному випадку з доказів у справі, а саме показань обвинуваченого та заяви потерпілого судом встановлено, що потерпілий в момент злочину розвантажував товар та залишив в салоні автомобіля належне йому майно - барсетку із грошима та особистими документами, тобто використовував транспортний засіб з метою тимчасового зберігання його майна. Салон автомобіля, з урахуванням його конструкції та наявності дверей дозволяв використовувати вказаний автомобіль як тимчасове сховище сумки з особистими речами, оскільки правомірно у вказаний автомобіль міг проникнути лише власник.
Вказане в сукупності з підтвердженням обвинуваченим факту того, що він рукою проник до салону автомобіля і саме звідти викрав майно потерпілого, утворює наявність зазначеної кваліфікуючої ознаки.
Таким чином, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 , суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у сховище.
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З довідки ВОПНЛ ім. Ющенка від 27.07.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні не перебував та за медичною допомогою не звертався.
З довідки КП ВОНД «Соціотерапія» від 30.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_4 на наркологічному диспансерному обліку у вказаному закладі не перебуває.
Згідно з вимоги про судимість від 25.06.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 багаторазово судимий за вчинення умисних, в тому числі тяжких, корисливих злочинів, судимості не погашені у встановленому порядку. В останній раз ОСОБА_4 судимий вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 13.04.2017 року за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України на 5 років 7 місяців позбавленням волі, 29.04.2020 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких корисливих злочинів, вчинив умисний тяжкий корисливий злочин в період непогашеної судимості, вину у вчиненні злочинів визнав, завдані збитки відшкодував.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків, про що суд переконує активна поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування, а саме добровільна видача викрадених ним речей, що були ним заховані, наявність даних про повернення речей потерпілому та показання обвинуваченого під час судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів в період непогашених судимостей, вчинив новий умисний корисливий злочин через незначний проміжок часу після звільнення, проте розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, оскільки вказане покарання досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Також у відповідності до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі, які згідно з актом про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні до висновку експерта становлять 490,32 грн. та вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні відповідно до ст. 100 КК України.
Зважаючи на наявність ризиків, передбачених ст. 177, 194 КПК України, а саме можливості обвинуваченого переховуватися від суду в зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, а також приймаючи до уваги дані, що свідчать про те, що обвинувачений раніше судимий, тобто може продовжити протиправну діяльність, суд приймає рішення про продовження відносно ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді утримання під вартою.
Керуючись ст. 65-67, 185 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_4 рахувати, починаючи з часу його затримання, тобто з 24.06.2020 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 залишити без змін утримання під вартою.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 490,32 гривні.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30.06.2020 року, скасувати.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме барсетку, паспорт громадянина України, посвідчення водія, банківські карти, карту фізичної особи платника податку, довідку, приписне посвідчення видані на ім`я ОСОБА_6 та два металевих ключа, які були передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - залишити останньому.
Речовий доказ мобільний телефон марки Флай, у корпусі чорного кольору, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області повернути ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: