ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/7168/20
Провадження № 1-кп/210/346/21

"05" січня 2021 р.

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1

розглянувши у спрощеному порядку кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000320 від 13.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, українець, громадянин України, не одружений, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку ст.89 ККУ раніше не судимий,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Як встановлено органом досудового розслідування, 08.12.2020 близько о 21 годині 00 хвилин, гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зустрів біля під`їзду №1 будинку АДРЕСА_2 , свого знайомого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час перебування біля під`їзду, в процесі спілкування, у ОСОБА_2 раптово виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_3 . Переслідуючи корисливу мету та намагаючись заволодіти чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_2 використовуючи особливі довірчі стосунки з ОСОБА_3 , попросив його мобільний телефон марки «Meizu M16» темно-синього кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 . ОСОБА_3 добровільно передав ОСОБА_2 належний йому мобільний телефон, адже був переконаний в тому, що він розпоряджається своїм майном з власної волі та не на шкоду своїм інтересам.

Коли пізніше того ж дня ОСОБА_3 відійшов у магазин, залишивши мобільний телефон у ОСОБА_2 , останній, реалізуючи свій злочинний умисел, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, маючи можливість розпоряджатись чужим майном на свою користь, чим в результаті своїх протиправних дій завдав ОСОБА_3 майнову шкоду, загальна сума якої, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2006 від 17.12.2020 складає 1600 гривень.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).
Вказану кваліфікацію суд вважає правильною.
Частиною 2 ст. 382 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Від прокурора ОСОБА_4 надійшло клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ст.ст. 381, 382 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_2 , який був представлений захисником адвокатом ОСОБА_5 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами вчинення кримінального правопорушення.
Також, у вказаній заяві зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Таким чином, відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, ч. 2 ст. 382 КПК України, встановлено, що учасниками судового провадження жодні встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини справи не оспорюють ся.
Потерпілий ОСОБА_3 надав письмову заяву, в якій зазначив, що він не заперечує проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні.
У відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Органом досудового розслідування (у формі дізнання) встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення.
ОСОБА_2 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, згоден із встановленими досудовим розслідуванням (у формі дізнання) обставинами, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту матеріалами провадження підтверджено факт скоєння ОСОБА_2 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 190 КК України.
Згідно з частини 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
При призначенні покарання обвинуваченому, згідно з вимогами статей 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особу винного, який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України.
Згідно довідки Комунального підприємства «КБЛПД» ДОР» ОСОБА_2 за психіатричною допомогою не звертався (т. 2 а.с. 32).
Крім того, ОСОБА_2 за медичною допомогою до лікаря психіатра не звертався (т. 2 а.с. 33).
На підставі ст. 66 КК України як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, яке виразилось в усвідомленні ним своєї провини та засудженні своєї протиправної поведінки, а також активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.
Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення йому основного покарання в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та відповідно до п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.
Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.
Цивільний позов не заявлено.
Витрати на залучення експерта відсутні.
Запобіжний захід не обирався.
Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України, а саме:

-мобільним телефоном, марки «Мейзу М 16» синього кольоруІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику - залишити власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 11, 27).
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік та відповідно до п.1, п.2 ч.1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження із уповноваженим органом з питань пробації.
Речові докази по справі: - мобільним телефоном, марки «Мейзу М 16» синього кольоруІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання власнику - залишити власнику ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с. 11, 27).
У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1