Справа № 304/1022/19 Провадження № 1-кп/304/62/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000211 від 14 травня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Свалява Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, тимчасово непрацюючої, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні шестеро дітей, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись по АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні Управління соціального захисту населення Перечинської РДА, з метою незаконного отримання нею з державного бюджету України грошових коштів, як соціальної допомоги одиноким матерям, попередньо не повідомляючи про свій злочинний намір, за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно внесла неправдиві відомості до заяви №1725 від 29 березня 2016 року, згідно якої вона нібито не проживає з особою від якої народила дітей, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та поставила свій підпис, при цьому приховавши інформацію про те, що з самого народження вищевказаних дітей вона проживає, веде спільне господарство та виховує таких з їхнім батьком ОСОБА_9 , за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою особистого збагачення, шляхом обману, використовуючи вищезазначену завідомо підроблену заяву, в порушення Заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в період з 01 січня по 30 червня 2016 року отримала грошові кошти в сумі 7 010 грн., як соціальна допомога одиноким матерям, внаслідок чого спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації матеріальні збитки на зазначену суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 31 січня 2017 року, знаходячись по АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні Управління соціального захисту населення Перечинської РДА, з метою незаконного отримання нею з державного бюджету України грошових коштів, як соціальної допомоги одиноким матерям, попередньо не повідомляючи про свій злочинний намір, за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно внесла неправдиві відомості до заяви №402 від 31 січня 2017 року, згідно якої вона нібито не проживає з особою від якої народила дітей, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та поставила свій підпис, при цьому приховавши інформацію про те, що з самого народження вищевказаних дітей вона проживає, веде спільне господарство та виховує таких з їхнім батьком ОСОБА_9 , за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, 31 січня 2017 року, ОСОБА_3 умисно, повторно, з метою використання підробленого документу, діючи з корисливою метою, використала вищезазначену заяву шляхом подання такої до Управління соціального захисту населення Перечинської РДА з метою нарахування та виплати їй соціальної допомоги, однак ОСОБА_3 , згідно рішення Управління соціального захисту населення Перечинської РДА, було відмовлено у призначенні державної соціальної допомоги з тих причин, що не було додано повного пакету документів, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 11 квітня 2017 року, знаходячись по АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні Управління соціального захисту населення Перечинської РДА, з метою незаконного отримання нею з державного бюджету України грошових коштів, як соціальної допомоги одиноким матерям, попередньо не повідомляючи про свій злочинний намір, за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, повторно внесла неправдиві відомості до заяви №2181 від 11 квітня 2017 року, згідно якої вона нібито не проживає з особою від якої народила дітей, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та поставила свій підпис, при цьому приховавши інформацію про те, що з самого народження вищевказаних дітей вона проживає, веде спільне господарство та виховує таких з їхнім батьком ОСОБА_9 , за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, 11 квітня 2017 року ОСОБА_3 умисно, повторно, з метою використання підробленого документу, діючи з корисливою метою, використала вищезазначену заяву шляхом подання такої до Управління соціального захисту населення Перечинської РДА з метою нарахування та виплати їй соціальної допомоги, у зв`язку з чим, в порушення Заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в період з 01 квітня по 30 вересня 2017 року отримала грошові кошти в сумі 7 088 грн. 72 коп., як соціальна допомога одиноким матерям, внаслідок чого спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації матеріальні збитки на зазначену суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 190 КК України.

Окрім цього, 28 лютого 2018 року ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні Управління соціального захисту населення Перечинської РДА, умисно, повторно, з метою незаконного отримання нею з державного бюджету України грошових коштів, як соціальної допомоги одиноким матерям, попередньо не повідомляючи про свій злочинний намір, за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, внесла неправдиві відомості до заяви № 1456 від 28 лютого 2018 року, згідно якої вона нібито не проживає з особою від якої народила дітей, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та поставила свій підпис, при цьому приховавши інформацію про те, що з самого народження вищевказаних дітей вона проживає, веде спільне господарство та виховує таких з їхнім батьком ОСОБА_9 , за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, 28 лютого 2018 року ОСОБА_3 , умисно, повторно, з метою використання підробленого документу, діючи з корисливою метою, використала вищезазначену заяву шляхом подання такої до Управління соціального захисту населення Перечинської РДА з метою нарахування та виплати їй соціальної допомоги, у зв`язку з чим, в порушення Заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України №441 від 21 квітня 2015 року, в період з 01 лютого по 31 липня 2018 року отримала грошові кошти в сумі 3 898 грн. 90 коп., як соціальна допомога одиноким матерям, внаслідок чого спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації матеріальні збитки на зазначену суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім цього, 25 березня 2019 року ОСОБА_3 , знаходячись по АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні Управління соціального захисту населення Перечинської РДА, умисно, повторно, з метою незаконного отримання нею з державного бюджету України грошових коштів, як соціальної допомоги одиноким матерям, попередньо не повідомляючи про свій злочинний намір, за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням особи, внесла неправдиві відомості до заяви № 1144 від 25 березня 2019 року, згідно якої вона нібито не проживає з особою від якої народила дітей, а саме: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та поставила свій підпис, при цьому приховавши інформацію про те, що з самого народження вищевказаних дітей вона проживає, веде спільне господарство та виховує таких з їхнім батьком ОСОБА_9 , за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, 25 березня 2019 року ОСОБА_3 , умисно, повторно, з метою використання підробленого документу, діючи з корисливою метою, використала вищезазначену заяву шляхом подання такої до Управління соціального захисту населення Перечинської РДА з метою нарахування та виплати їй соціальної допомоги, у зв`язку з чим, в порушення Заяви «Про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг», затвердженою Наказом Міністерства соціальної політики України № 441 від 21 квітня 2015 року, в період з 01 березня по 31 квітня 2019 року отримала грошові кошти в сумі 9 750 грн. 34 коп., як соціальна допомога одиноким матерям, внаслідок чого спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Перечинської районної державної адміністрації матеріальні збитки на зазначену суму, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 2 ст. 190 та ч. 4 ст. 358 КК України.

10 липня 2020 року у м. Перечин між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 досягнуто та укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України. Крім цього, сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання за ч. 3 ст. 5 ч. 2 ст. 190 КК України - у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки, за ч. 3 ст. 358 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та за ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 850 гривень. При цьому, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, звільнивши таку від відбування покарання з випробуванням на підставі статті 75 КК України та покладенням на неї судом обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу. Також сторони визначили наслідки укладення, затвердження і невиконання зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 беззастережно визнала свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, щиро розкаялася. Також ствердила, що угоду вона укладала добровільно, наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для неї зрозумілі. Разом зі своїм захисником просили затвердити зазначену угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні також просила затвердити зазначену угоду, оскільки така відповідає вимогам закону, її було укладено добровільно, а вказана у ній міра покарання узгоджена та визначена відповідно до положень ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України, які згідно ст. 12 цього Кодексу відносяться до нетяжких злочинів.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення та вид покарання.

У судовому засіданні встановлено, що дана угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди узгоджуються з вимогами вказаного Закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, укладення угоди було добровільним, наявні фактичні підстави для визнання винуватості. Також судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався, підстав для його обрання не має.

Речових доказів та процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов у даному кримінальному проваджені не заявлено.

На підставі наведеного та керуючись статтями 374, 475 КПК України, с у д, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Перечинського відділу Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , укладену 10 липня 2020 року.

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. ч. 3, 4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;

- ч. 3 ст. 358 КК України - у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду учасники кримінального провадження можуть отримати в Перечинському районному суді Закарпатської області в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 376 КПК України. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Головуючий: ОСОБА_1