233 № 233/3781/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Слідчий суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000756 від 17 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
в с т а н о в и в :
До Костянтинівського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна, посилаючись на те, що слідчим відділенням Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000756 від 17 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинло потерпілому тілесні ушкодження.

В ході розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що 16.08.2020 о 20:05 годині, по просп. Ломоносова м. Костянтинівка Донецької області, рухався автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_5 , яка рухаючись просп. Ломоносова з боку вул. Шмідта, у бік вул. Леваневського, м. Костянтинівка, Донецької області, навпроти будинку № 164 вказаної вулиці, скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який перетинав проїжджу частину у забороненому місці зліва направо. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження: Закритий осколковий внутрішньосуглобової перелом проксимального метаепіфіза великогомілкової кістки правої гомілки з мінімальним зміщенням. Закритий осколковий перелом шийки головки малогомілкової кістки правої гомілки з мінімальним зміщенням, забійна рана тім`яної області.

16 серпня 2020 року був оглянутий автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, Y6DTF69YD6W302906 SUOTF69YD6 W302906, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 27.02.2019 видане ТСЦ №1442, під керуванням водія ОСОБА_5 , на якому було зафіксовані механічні пошкодження. Автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, Y6DTF69YD6W302906 SUOTF69YD6 W302906, реєстраційний номер НОМЕР_1 , носить на собі сліди кримінального правопорушення, має значення по даному кримінальному провадженню та необхідний для додаткового огляду з участю експерта автотехніка та проведення експертизи технічного стану транспортного засобу.

17 серпня 2020 року вищевказаний автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, Y6DTF69YD6W302906 SUOTF69YD6 W302906, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано по кримінальному провадженню речовим доказом і залучено до справи в якості речового доказу.

Беручи до уваги, що автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, Y6DTF69YD6W302906 SUOTF69YD6 W302906, реєстраційний номер НОМЕР_1 , має суттєве значення речового доказу по кримінальному провадженню, так як останній носить на собі сліди кримінального правопорушення та з метою тимчасового позбавлення можливості особам, у володінні та власності яких перебувають вказане майно, розпоряджатися ним будь-яким чином, просив накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні старший слідчий ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив його задовольнити, наклавши арешт на вказане майно з метою збереження його як речового доказу, з метою тимчасового позбавлення можливості осіб, у володінні та власності яких перебуває вказаний автомобіль розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання слідчого за викладених в ньому обставин.

Власник майна ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду клопотання була повідомлена належним чином, що відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України не є перешкодою у розгляді клопотання.
Клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000756 від 17 серпня 2020 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обгрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Згідно з ч.3 ст.233 КПК України, вказане майно є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, достатні підстави вважати, що воно, зокрема, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч.2 ст. 170 КПК України, з метою арешту майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається, зокрема, підозрюваний, треті особи.
Згідно з ч. 3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовими доказами, а саме матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Старшим слідчим доведено підстави необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно, тому, вважаю, що клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000756 від 17 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підлягає задоволенню та слід накласти арешт на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 серпня 2020 року, а саме автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, Y6DTF69YD6W302906 SUOTF69YD6 W302906 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 від 27.02.2019 видане ТСЦ №1442, належить ОСОБА_7 , перебуває у користуванні ОСОБА_5 , та зберігається на майданчику, розташованому за адресою: Донець область, м.Костянтинівка, вул. Злагоди 2, з метою тимчасового позбавлення можливості осіб, у володінні та власності яких перебуває вказаний транспортний засіб розпоряджатися будь-яким чином таким майном, оскільки воно має суттєве значення речового доказу по кримінальному провадженню та носить на собі сліди кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 167,170-173 КПК України, -
п о с т а н о в и в:
Клопотання старшого слідчого СВ Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000756 від 17 серпня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасове вилучене на майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 серпня 2020 року, а саме автомобіль ЗАЗ-DAEWOO LANOS, Y6DTF69YD6W302906 SUOTF69YD6 W302906 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 27.02.2019 видане ТСЦ №1442, належить ОСОБА_7 , перебуває у користуванні ОСОБА_5 , та зберігається на майданчику, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з метою тимчасового позбавлення можливості осіб, у володінні та власності яких перебуває вказаний транспортний засіб розпоряджатися будь-яким чином таким майном.

Вищевказане арештоване майно зберігати за адресою АДРЕСА_1 до проведення експертиз, після проведення яких повернути за належністю.

Копію ухвали направити старшому слідчому ОСОБА_3 , прокурору ОСОБА_4 , власнику майна ОСОБА_7 та користувачу майна ОСОБА_5 .
На ухвалу слідчого судді учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1