Ширяївський районний суд Одеської області
22.12.2020 Справа №: 518/1551/20 Провадження № 1-кп/518/57/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Ширяєве кримінальне провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 18.03.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бранкованове, Ширяївського району, Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 звернулися до суду із клопотаннями про затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим від 17 листопада 2020 року.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди про примирення ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, за наступних обставин.
На початку серпня місяця 2019 року, мешканець АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем проживання батьків своєї дружини - АДРЕСА_1 , де також в гостях була односельчанка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та під час спільного відпочинку, останній вийшовши на подвір`я, де помітив на землі мобільний телефон марки «НОКІА RМ-976» вартість якого складає 382 (триста вісімдесят дві) гривні. Після чого, піднявши та оглянувши його, зрозумів, що даний телефон належить односельчанці ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_4 , виник корисливий умисел на заволодіння вище вказаним мобільним телефоном, який він відразу поклав до своєї кишені та про вказану знахідку нікому не розповідав.

У подальшому, перебуваючи за власним місцем мешкання ОСОБА_4 , пригадав, що до мобільного оператора сім-картки, викраденого ним у ОСОБА_6 , телефону марки «НОКІА RМ-976» прикріплено мобільний додаток «Приват 24», після чого у останнього виник умисел на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_6 , через додаток «Приват 24» за допомогою сім-картки мобільного оператора «Київстар», який вмонтовано в даному мобільному телефоні. Таким чином, достовірно знаючи пін-код АТ КБ «Приват Банк» картки № НОМЕР_1 , рахунку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_6 , так як раніше неодноразово разом знімали кошти, ОСОБА_4 залишив собі мобільний телефон з сім-карткою з метою подальшого їх використання для зняття готівки з карткового рахунку потерпілої ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою злочину діяльність, 12 березня 2020 року близько 22:00 години, діючи умисно, самостійно, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, приїхав до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою Одеська область, м. Одеса, вулиця Тираспольське Шосе, 1, де скориставшись вищевказаним мобільним телефоном разом з сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , а саме використовуючи банкомат і вказану сім-картку, видав себе за ОСОБА_6 , та керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, а саме здійснив операцію по знаттю грошових коштів з рахунку НОМЕР_2 , банківської картки № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 , без картки, в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, після чого з місця події зник та викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

У подальшому, 14 березня 2020 року близько 23:00 години, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, приїхав до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою Одеська область, м. Одеса, вулиця Тираспольське Шосе, 1, де так само скориставшись сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення грошових коштів, шляхом вільного доступу, а саме здійснив операцію по зняттю грошових коштів з рахунку НОМЕР_2 , банківської картки № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 , без картки, в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, після чого з місця події зник та викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

У подальшому, 15 березня 2020 року близько 20:30 години, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію своїх злочинних намірів, приїхав до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», що за адресою Одеська область, Ширяївський район, смт. Ширяеве, вулиця Грушевського, 114 А, де так само скориставшись сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 , керуючись корисливим мотивом, направленим на таємне викрадення грошових коштів, шляхом вільного доступу, а саме здійснив операцію по знаттю грошових коштів з рахунку НОМЕР_2 , банківської картки № НОМЕР_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_6 , без картки, в сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, після чого з місця події зник та викраденими коштами розпорядився на власний розсуд.

Неодноразові злочинні дії ОСОБА_4 , спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 12 382 (дванадцять тисяч триста вісімдесят дві) гривні.

Наведені умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна, крадіжка, та ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно.

Як вбачається з обвинувального акту та угоди про примирення ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, щиро розкаявся, вибачився перед потерпілою, яка в свою чергу, не має до обвинуваченого претензій.

Потерпіла та обвинувачений погодилися між собою на призначення обвинуваченому покарання за злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді арешту на строк 2 (два) місяця; за злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він на протязі іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього вироком суду обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Суд, перевіривши умови укладання угоди про примирення, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного та потерпілої повне порозуміння ними їх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили обвинуваченого і потерпілого погодитися на підписання угоди про примирення, характеру висунутого обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про примирення, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про примирення, при цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 469 КПК України може бути укладено угоду про примирення між потерпілим і обвинуваченим за їх ініціативою.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 471 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. міри та виду узгодженого між сторонами покарання, наслідків невиконання угоди тощо.

Суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив сторонам угоди процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст. ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду.

Суд також переконаний в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб, з угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри і обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 185 КК України, а тому визнання ним вини є цілком виправданим.

Суд також вважає, що істотні обставини, що мають значення для цього провадження, цілком враховані угодою про примирення і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, визначеному в межах санкцій статті.

Інші учасники судового провадження не заперечували проти затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 17 листопада 2020 року.
Відповідно до затвердженої угоди про примирення визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді арешту на строк 2 (два) місяця.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

В порядку ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ширяївський районний суд Одеської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7