Дата документу 02.02.2021 Справа № 333/4538/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/807/380/21 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 333/4538/20 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання начальника Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_9 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м. Запоріжжі, громадянки України, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої, засудженої
-вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2017 року за ч.1 ст.121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, звільнена від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно зі змістом ухвали, начальник Комунарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Міністерства юстиції України ОСОБА_9 звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, яку було засуджено 18.08.2017 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України до 5 років позбавлення волі з випробуванням строком 3 роки.
У клопотанні зазначено, що вирок відносно засудженої надійшов на виконання до Комунарського РВ філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області Міністерства юстиції України 21.09.2017 року.
09.10.2017 року ОСОБА_7 була ознайомлена з умовами та порядком відбування покарання, а також з обов`язками, покладеними вироком суду, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджена про неприпустимість скоєння нового кримінального правопорушення.
Впродовж визначеного судом іспитового строку ОСОБА_7 порядок відбування покарання та покладені на неї обов`язки не порушувала. За місцем проживання характеризується задовільно. Під час перебування на обліку виконувала заходи, визначені в індивідуальному плані роботи для вирішення криміногенних потреб та досягнення позитивних змін. Водночас, за вказаний період час тричі притягувалася до адміністративної відповідальності. Попередження за систематичне притягнення до адміністративної відповідальності не винесено у зв`язку з тим, що до засудженої у лютому 2019 року було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно довідки УІАП ГУНП в Запорізькій області станом на 09.07.2020 ОСОБА_7 за період випробування до кримінальної відповідальності не притягувалася. Водночас, слідчим СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області 13.02.2019 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 (кримінальне провадження №0000512) і у подальшому ОСОБА_7 пред`явлено підозру по вказаному кримінальному провадженню. Засуджена на цей час з лютого 2019 року перебуває під вартою. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 знаходиться на розгляді в Комунарському районному суді м. Запоріжжя. Востаннє, ухвалою суд продовжив строк запобіжного заходу засудженій до 02.10.2020.
Враховуючи, що сплив іспитовий строк та на цей час жодним судом не винесені вироки, згідно яких ОСОБА_7 засуджена за скоєння кримінальних правопорушень, вчинених у період випробувального терміну, ОСОБА_9 просить звільнити засуджену від призначеного судом покарання.
Вислухавши пояснення представника органу пробації, думки прокурора, засудженої та її захисника, вивчивши матеріали подання та доданої до нього особової справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання органу пробації.
Оскільки судом встановлено, що засуджена ОСОБА_7 під час випробувального строку тричі була притягнута до адміністративної відповідальності, затримана у порядку ст.208 КПК України, з 13.02.2019 утримується під вартою та обвинувачується у скоєнні аналогічного злочину, тобто ч.1 ст.121 КК України.
Враховуючи вказані обставини, поведінка ОСОБА_7 свідчить, що вона для себе не зробила належних висновків та не довела свого виправлення під час випробувального терміну.
Суд першої інстанції зазначає, що у разі звільнення ОСОБА_7 від призначеного 18.08.2017 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя покарання, до останньої Комунарський районний суд м. Запоріжжя, який розглядає кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, у період іспитового строку, не зможе застосувати вимоги ст.71 КК України і таким чином, засуджена ОСОБА_7 фактично не понесе кримінальної відповідальності за скоєний злочин, тобто буде порушено принцип невідворотності кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник засудженої не погоджується з висновками суду першої інстанції, зазначає, що рішення суду підлягає скасуванню.

Захисник обґрунтовує апеляційну скарги тим, що на час розгляду клопотання органу пробації іспитовий строк вже закінчився, а до закінчення іспитового строку орган пробації в порядку ст.166 КВК України не звертався до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання, а тому у суду не було законних підстав для відмови у задоволенні клопотання.

Окрім того, апелянт зауважує, що безпідставні будь-які посилання на той факт, що на цей час в Комунарському районному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , як на підставу відмови в задоволенні клопотання.

Просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції від 11.11.2020 скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання органу пробації задовольнити.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника засудженої задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Згідно з ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.2 ст.78 КК України, суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року №7 встановлено, що згідно з ч.2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Згідно з п.5.4 розділу ІV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань, затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань №270/1560 від 19.12.2003 (з подальшими змінами) невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджена вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2017 за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком 3 роки, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.ч.1,2 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
09.10.2017 ОСОБА_7 ознайомлена з умовами та порядком відбування покарання, а також з обов`язками, покладеними вироком суду, з правовими наслідками звільнення від відбування покарання з випробуванням, попереджена про неприпустимість скоєння нового кримінального правопорушення та адміністративних правопорушень.
Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09.10.2017 ОСОБА_7 визнана винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП та на останню накладено адміністративне стягнення у виді 50 годин громадських робіт.
Постановою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.12.2017 ОСОБА_7 замінено невідбутий строк громадських робіт (38 годин), накладених постановою судді Комунарського районного суду від 09.10.2017 на адміністративний арешт строком на 7 діб. У період з 10.01.2018 по 17.01.2018 ОСОБА_7 відбула адміністративний арешт в ізоляторі тимчасового тримання.
Поряд з цим, 15.05.2018 та 26.01.2019 ОСОБА_7 працівниками поліції притягнена до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.178 та ч.1 ст.175-1 КУпАП, відповідно.
12.02.2019 ОСОБА_7 затримана працівниками поліції у порядку ст.208 КПК України.
13.02.2019 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
14.02.2019 ухвалою слідчого судді до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який у подальшому неодноразово продовжувався за ухвалами Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
На час розгляду подання судом першої інстанції, кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, розглядалось Комунарським районним судом м. Запоріжжя.
Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19листопада 2020 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Згідно ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18.08.2017 року та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту її фактичного затримання, тобто з 12.02.2019 року. Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді тримання під вартою - залишено без змін до набрання вироком законної сили.

На даний час вказаний вирок оскаржується в суді апеляційної інстанції, апеляційний розгляд призначено на 11 березня 2021 року.
Відповідно до ч.1 ст.78 КК України після закінчення строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Таким чином, засуджена ОСОБА_7 під час випробувального строку тричі була притягнута до адміністративної відповідальності, затримана у порядку ст.208 КПК України, з 13.02.2019 року утримується під вартою та засуджена за скоєння аналогічного злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що поведінка ОСОБА_7 не зробила належних висновків та не довела свого виправлення під час випробувального терміну.
Тобто, судом першої інстанції встановлено, а в апеляційній скарзі захисником не заперечується той факт, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні нового кримінального правопорушення, яке було вчинено в період іспитового строку.
Колегія суддів зазначає, що вчинення засудженою протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового злочину визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.
Законодавець не пов`язує вказані правові наслідки з наявністю обвинувального вироку суду, тому доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду першої інстанції з підстав порушення ним такої засади як презумпція невинуватості є безпідставними.
З огляду на це колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість висновків суду першої інстанції про відмову у звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 серпня 2017 року.
За таких обставин, ухвала суду є законною та обґрунтованою, а відтак відсутні підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2020 року, якою відмовлено у задоволені клопотання начальника Комунарського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Запорізькій області ОСОБА_9 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4