У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0010569 від 24.12.2019 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого на посаді техніка складально-технологічного відділу у конструкторському бюро «СКАЙНЕТ LTD» зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
захисника- адвоката ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:
29 липня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0010569 від 24.12.2019 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (т. 1 а. с. 115).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 липня 2020 року визначено головуючого (суддю- доповідача): ОСОБА_1 , склад колегії суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 116).

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав, що кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва і можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Потерпілий, захисник та обвинувачений також вважали за можливе призначити судовий розгляд, підстав для повернення обвинувального акту не вбачали.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, суд не встановив підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1- 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що в обвинувальному акті у цьому кримінальному провадженні зазначені всі відомості, про які йдеться в ч. 2 ст. 291 КПК України. До обвинувального акта доданий: реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов, розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, оскільки він пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо здійснення кримінального провадження в суді першої інстанції колегією суддів» від 21.07.2020 № 817-IX, який набув чинності 13 серпня 2020 року, внесено зміни до ч. 2 ст. 31 КПК України із яких вбачається, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого. У кримінальному провадженні в суді першої інстанції, в якому до набрання чинності цим Законом колегіальний склад суду визначено за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, і відбувається підготовче судове засідання, а судовий розгляд ще не призначений, судовий розгляд у кримінальному провадженні проводиться і завершується складом суду, передбаченим з урахуванням положень цього Закону.
Судом роз`яснено обвинуваченому право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього колегіально судом у складі трьох суддів.
Обвинувачений виявив бажання розглядати кримінальне провадження судом у складі одного судді (одноособово).

Крім того, під час підготовчого судового засідання прокурор надав письмове клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, прокурор зазначив, що є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може: переховуватись від слідства та суду, оскільки обвинувачується в особливо тяжких злочинах; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином в тому числі не з`являтись до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій; може продовжити свою злочинну діяльність, оскільки не працевлаштований.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав повністю, подав письмове клопотання, яке враховано судом як думка потерпілого, враховуючи положення глави 18 Кримінального процесуального кодексу України та ст. 184 цього кодексу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_8 заперечували щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили у задоволенні клопотання відмовити. Зокрема, захисник - адвокат ОСОБА_8 подала письмові заперечення, які нею були підтримані у судовому засіданні, зазначивши, що ризики можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, в тому числі не з`являтись до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій та продовження злочинної діяльності, оскільки її клієнт не працевлаштований продубльовано із минулого клопотання та не відповідають дійсності.

Вислухавши думку прокурора, потерпілого, захисника, обвинуваченого, вивчивши лише клопотання прокурора, оскільки в порядку ч. 3 ст. 184 КПК України до клопотання не додавались копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, суд приходить до наступного.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Також, суд ураховує, що згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до обвинувального акту, встановлено такі відомості: ОСОБА_5 має постійне місце проживання та реєстрацію, працює, раніше не судимий.

Судом встановлено, що обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи свого віку.

Вирішуючи подане у судовому засіданні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зазначає наступне.

На цей час, обвинувачений, потерпілий, свідки в даному кримінальному провадженні, не допитані, обвинувачений обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних, суд вважає, що обставини регламентовані п.1, 3 ч. 1 ст. 177 є дійсними та підтверджуються.

Зокрема, обвинувачений будучи обізнаними про тяжкість покарання, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Судом встановлено, що з 02 червня 2020 року до 27 липня 2020 року до ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише наведенням переліку законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції Ради Європи про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, розглянувши подане прокурором клопотання, а також враховуючи, що обвинувачений, перебуваючи тривалий час, а саме із 28 липня 2020 року, взагалі, без запобіжного заходу, з`явився у судове засідання, має постійне місце проживання та працевлаштований, суд вважає, що прокурором не доведено, не мотивовано та не підтверджено належними матеріалами недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, викладене вище суд, вважає за потрібне клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково та застосувати до обвинуваченого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби із покладенням обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст. 194 КПК України.

Клопотання потерпілого ОСОБА_7 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно обвинуваченого для забезпечення цивільного позову задоволенню не підлягає, оскільки не відповідає вимога ч. 3 ст. 171 КПК України.

Керуючись ст. 174, 181, 183-184, 194-196, 291, 309, 314, 331, 376 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, у відкритому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, буд. 5, о 10 годині 24 грудня 2020 року.
Справу розглядати суддею одноособово.
Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, потерпілий, обвинувачений, захисник.
Клопотання прокурора задовольнити частково.
Обрати щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 до 06:00 наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.
Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_5 , негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього обов`язків.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:
- повідомляти суд про зміну свого проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали про тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під домашнім арештом з покладенням на нього відповідних обов`язків, визначити до 16 лютого 2021 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_7 про накладення арешту на майно обвинуваченого для забезпечення цивільного позову відмовити.
Копію ухвали для виконання передати до органів внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Контроль за виконанням ухвали покласти на групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0010569.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя
Суддя
Суддя