Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2020 частково задоволено клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів до 18 серпня 2020 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень, щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, із середньою освітою, не працює, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 вересня 2018 року за ч.1 ст.198, ч.1 ст.185, ст.70 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, 28 лютого 2019 року звільненого з місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання;
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, у якій просить його переглянути з мотивів незаконності та безпідставності. Посилається на те, що стороною обвинувачення не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, та слідчим суддею порушено презумпцію невинуватості. Стверджує, що її підзахисний є особою молодого віку, має постійне місце проживання, на його утриманні перебуває малолітній син. Крім того, вказує на неспіврозмірність завданої злочином шкоди розміру визначеної судом застави. З огляду на наведене просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати щодо ОСОБА_7 менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, просили скасувати судове рішення і застосувати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, прокурора, яка апеляцію заперечила і просила рішення слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Положення ст.177 КПК України регламентують, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку апеляційного суду, слідчий суддя відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану підозрюваного, міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, підставно застосував щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 09 червня 2020 рокудо Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості №0002074 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.
16 липня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
20 липня 2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку, передбаченому ст.208 КПК України.
Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Практика ЄСПЛ не вимагає,щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, які за ступенем тяжкості належать до нетяжких.

На думку суду апеляційної інстанції, під час розгляду клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного стороною обвинувачення доведено, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе дієво запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та доведеним слідчим і прокурором під час судового розгляду провадження, а саме: можливостям ОСОБА_7 переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Матеріалами провадження стверджується, що ОСОБА_7 неодноразово судимий, не має постійного місця проживання, офіційно непрацевлаштований.
Крім того, підозрюваний неодноразово порушував покладені на нього процесуальні обов`язки під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в іншому кримінальному провадженні, що, на думку апеляційного суду, є реальною загрозою невиконання покладених на нього обов`язків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тому доводи захисника про недоведеність стороною обвинувачення передбачених ст.177 КПК України ризиків апеляційний суд вважає голослівними.
Посилання сторони захисту на те, що підозрюваний має на утриманні малолітню дитину, не підтверджуються матеріалами провадження і не можуть слугувати виключною підставою для застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, так як не спростовує доведених стороною обвинувачення ризиків.
Вказані обставини підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та виключають можливість звільнення підозрюваного з-під варти, як про це прохає сторона захисту.
Тому, з урахуванням даних про особу ОСОБА_7 , обставин вчинених злочинів, апеляційний суд вважає, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання першим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам.
Істотних порушень норм кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 липня 2020 року щодо ОСОБА_7 без змін.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді