Справа № 595/589/18
Провадження № 1-кп/603/9/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" грудня 2020 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000064 від 01 березня 2018 року про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебувають матеріали кримінального провадження, про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Від потерпілого ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про повернення речового доказу, в якому останній просить вирішити питання про повернення йому посвідчення водія № НОМЕР_1 , яке було вилучене в рамках даного кримінального провадження та визнано речовим доказом. В обгрунтування вказаного клопотання посилається на те, що дане посвідчення водія не містить на собі будь-яких слідів вчинення кримінального правопорушення, будь-яких експертних досліджень із вказаним посвідченням водія не проводилось. При цьому, понад 2 років він не має можливості керувати транспортним засобом, чим порушуються його права.
Прокурор ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання потерпілого про повернення речового доказу заперечила, оскільки речові докази у даному кримінальному провадженні судом на даний час не досліджувались, тому вважає, що клопотання потерпілого є передчасним.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку прокурора.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 при вирішенні клопотання потерпілого покладається на думку суду.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Постановою слідчого СВ Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 19.03.2018 р. у даному кримінальному провадженні в якості речового доказу визнано посвідчення водія № НОМЕР_1 , яке передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів Бучацького ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області.
Так, згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Частиною 3 ст.100 КПК України передбачено, що документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії

У відповідності до ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Враховуючи те, що судовий розгляд зазначеного кримінального провадження триває, суд вважає, що вищевказаний речовий доказ не може бути повернений законному володільцю без шкоди кримінальному провадженню, оскільки речові докази на даний час судом не досліджувались, тому суд дійшов до переконання, що клопотання потерпілого є передчасним та таким, що до задоволення не підлягає, оскільки підлягає вирішенню під час ухвалення кінцевого рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_6 про повернення речового доказу - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1