23.10.2020 Провадження № 1-кп/331/583/2020
Єдиний унікальний номер 331/3545/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 жовтня 2020 р. м.Запоріжжя
Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
01.09.2020 р., з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м.Курган-Тюбе, Таджикістан, таджик, громадянина України,
освіта середня, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований у
АДРЕСА_1 , та проживає в
АДРЕСА_2 , в силу ст.89 КК України раніше не засудженого,
- за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,
01 вересня 2020 р., приблизно о 17 год. 45 хв., ОСОБА_7 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачен-ня, знаходячись навпроти будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та з метою подавлення волі останньої до супротиву, застосував до неї насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, штовхнувши ОСОБА_8 в спину, після чого шляхом ривку з шиї потерпілої відкрито викрав належне їй майно, а саме:
- ланцюжок золотий, 585 проби, вагою 4,68 грама, вартістю 6000 грн.,
- кулон золотий, 585 проби, із зображенням Божої матері, вагою 1,5 грама, вартістю 1500 грн.,
- кулон золотий, 585 проби, із зображенням літери М, вагою 1,5 грама, вартістю 1500 грн.,
після чого з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 9000 гривень 00 коп.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у скоєнні злочину визнав у повному обсязі, пояснив про вчинення кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті.
Відповідно до вимог ст.349 ч.3 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового процесу, ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Обсяг доказів, які підлягають дослідженню, обмежено судом допитом обвинува-ченого, дослідженням матеріалів, які характеризують обвинуваченого, стосуються речових доказів.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
Суд при призначенні покарання має враховувати дані про особу обвинуваченого, наяв-ність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів. При призначенні покарання суд ураховує також роз`яснення, які містить п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (в редакції Постанови Верховного Суду № 8 від 12.06.2009 р.), що суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, є: визнання вини та каяття.
Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, відсутні.
При визначенні міри покарання ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, об`єм обвинувачення, майнова шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, обставини, що пом`якшують покарання, особу винного, який на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, раніше в силу ст.89 КК України не був засудженим, має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, та вважає можливим його звільнення від відбу-вання покарання з випробуванням відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України.
Частиною 1 ст.76 КК України передбачено, що у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Враховуючи, що обвинувачений не працевлаштований, не навчається, суд вважає недо-цільним покладення на ОСОБА_7 обов`язку повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця роботи або навчання.
Потерпілою ОСОБА_8 цивільний позов, як під час досудового розслідування так і до початку судового розгляду, не заявлений.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- футболку чорного кольору, кепку синього кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Олександрівського ВП за квитанцією від 01.09.2020 р., номер книги обліку речових доказів б/н, порядковий номер б/н, слід повернути ОСОБА_7 ;
- золоті прикраси, передані на відповідальне зберігання потерпілій, слід залишити ОСОБА_8 за належністю.
По справі судові витрати відсутні.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07.09.2020 р. запо-біжний захід відносно ОСОБА_7 обраний у вигляді тримання під вартою, строк якого відраховувати з 01 вересня 2020 р. з 19 год. 35 хв.
Відповідно до ч.1 ст.377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання. При цьому, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили змінити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07.09.2020 р. накладено арешт на майно: футболку чорного кольору, кепку світлого кольору, металевий ланцюг з жовтого металу (пошкоджений), кулон із зображенням «Божої матері», кулон у вигляді літери «М». Враховуючи, що зазначене майно визнано речовими доказами та їх доля вирішена в порядку ст.100 КПК України, суд вважає за доцільне скасувати арешт на майно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопо-рушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межи України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, поклавши на нього наступні обов`язки: не відлучатись із м.Запоріжжя за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України.
Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання відповідно до ч.3 ст.179 КПК України покласти на прокурора.
Речові докази по справі відповідно до ст.100 КПК України:
- футболку чорного кольору, кепку синього кольору, які передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Олександрівського ВП за квитанцією від 01.09.2020 р., номер книги обліку речових доказів б/н, порядковий номер б/н, - повернути ОСОБА_7 ;
- золоті прикраси, передані на відповідальне зберігання потерпілій, - залишити ОСОБА_8 за належністю.
Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 07.09.2020 р.
Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Жовтневому районному суді м.Запоріжжя.
Суддя ОСОБА_10