Справа № 565/1354/19
Провадження № 1-кс/565/257/20
Провадження № 1-кп/565/40/20
Провадження №1-кс/565/255/20
Провадження №1-кс/565/256/20
Провадження №1-кс/565/258/20
У Х В А Л А

19 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області колегіально в складі:
- головуючого - судді ОСОБА_1 ,
- судді - ОСОБА_2 ,
- судді - ОСОБА_3 ,
з участю:
- секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,
- прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
- потерпілих - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
- обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
- захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,
здійснивши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні розгляд клопотань прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0000069, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2019 року, про обвинувачення: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Кримінальне провадження №0000069, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, перебуває в Кузнецовському міському суді Рівненської області на стадії судового розгляду. Правова кваліфікація інкримінованих кримінальних правопорушень організація вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб у складі організованої злочинної групи, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, а також організація незаконного поводження зі зброєю і бойовими припасами, тобто носіння, зберігання, придбання, передача вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого організованою групою, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Згідно з обвинувальним актом у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України за наступних обставин. ОСОБА_9 , діючи на грунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_17 , який перешкоджав зайняттю злочинною діяльністю та встановленню сфер кримінального впливу серед членів громади с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області та навколишніх сіл, з метою умисного протиправного заподіяння смерті останньому, на початку лютого 2019 року зорганізував та очолив стійке об`єднання, до якого залучив як виконавців за грошову винагороду ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які на той час не мали постійного джерела доходу та які раніше притягувались до кримінальної відповідальності за вчинення умисних тяжких злочинів. У період з 06 до 07 лютого 2019 року члени організованої групи в складі ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , під керуванням ОСОБА_9 , вчинили умисне вбивство людини, а також здійснювали незаконне поводження зі зброєю та бойовими припасами. Діючи як організатор та керівник організованої злочинної групи, ОСОБА_9 розробив єдиний план злочинної діяльності, відомий та схвалений всіма членами об`єднання, відповідно до якого розподілив функції, спрямовані на досягнення спільної злочинної мети. Як керівник створеного та очоленого ним стійкого злочинного угруповання забезпечував вжиття заходів конспірації, що виражались у забезпеченні прихованого проживання виконавців злочину на території с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області у період готування до вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 ; забезпечив можливість негласного візуального огляду виконавцями заздалегідь обумовленого місця вчинення злочину, а також шляху, по якому останні мали безпечно виїхати за межі с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області після вчинення вищевказаного злочину; з метою забезпечення можливості ідентифікації виконавцями під час вчинення злочину ОСОБА_17 надав їм детальну інформацію про зовнішність та звички потерпілого, а також транспортний засіб, яким останній постійно користувався; інструктував учасників угруповання, щоб з метою запобігання викриття злочинної діяльності скоєння злочину здійснювали з максимальною обережністю. Згідно з планом ОСОБА_9 здійснював координацію злочинної діяльності групи, а саме: керував діями всіх учасників злочинного об`єднання та контролював їх виконання; особисто визначав період та характер готування до вчинення умисного вбивства, а також конкретний час і місце його вчинення; особисто забезпечував членів злочинної групи необхідними для вчинення вбивства знаряддями вогнепальною зброєю та боєприпасами, а також двома дерев`яними битами; забезпечив виконавців вчинення вбивства транспортним засобом, який останні мали використовувати для безпечного та швидкого залишення місця події одразу після вчинення злочину; надав гарантій виконавцям злочину щодо виплати їм грошової винагороди в розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США після здійснення умисного вбивства ОСОБА_17 . Згідно з розробленим планом, діючи як виконавці та учасники організованої злочинної групи, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 07 лютого 2019 року за дорученням та під керівництвом ОСОБА_9 за допомогою наданих ним знарядь вогнепальної зброї та боєприпасів, а також двох дерев`яних бит здійснили умисне вбивство ОСОБА_17 , вживали заходи конспірації під час незаконної діяльності. Крім того, ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_9 вогнепальну зброю та бойові припаси до неї, незаконно їх зберігав та перевозив до місця вчинення вбивства ОСОБА_17 . Створена організована група характеризувалась згуртованістю складу, наявністю загальних правил поведінки, чітким розподілом ролей, дисциплінованістю, усвідомленням кожним з учасників успішного досягнення злочинної мети групи при належному виконанні своїх функцій згідно спільно розробленого плану. Учасники вказаної організованої злочинної групи, об`єднані єдиним умислом в досягненні злочинного результату і будучи обізнаними про роль кожного співучасника, з корисливих мотивів, вчинили наступні установлені досудовим слідством злочинні дії. Так, ОСОБА_9 в період з 06 по 07 лютого 2019 року, діючи як організатор в складі стійкої злочинної групи з об`єднаним єдиним умислом та реалізовуючи злочинний план, заздалегідь обумовлений із іншими учасниками організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 як виконавцями, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині на замовлення, організував вчинення у с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області умисного вбивства ОСОБА_17 . З цією метою ОСОБА_9 у вказаний період часу розробив план вчинення злочину, у невстановлений слідством спосіб з метою використання в якості знарядь під час вчинення вказаного злочину придбав дві дерев`яні бити, а також незаконно придбав вогнепальну зброю та здійснив інші організаційні заходи, спрямовані на приготування до вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 . У подальшому 06 лютого 2018 року у денний час, перебуваючи поруч місця розташування залізничного вокзалу м.Рівне, ОСОБА_9 довів до відома ОСОБА_11 , ОСОБА_10 і ОСОБА_12 та узгодив з ними детальний план здійснення умисного вбивства ОСОБА_17 , обумовив час, місце, спосіб, засоби та знаряддя вчинення вказаного злочину, а також розмір та строки виплати винагороди ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 за вчинення вказаного злочину. Реалізуючи злочинний намір на вчинення злочину, ОСОБА_9 06 лютого 2019 року в вечірній час на автомобілі, марки «Форд-Транзит», д.н.з. НОМЕР_1 , транспортував ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до с.Старе Село Рокитнівського району, де з метою подальшого готування до вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 забезпечив їх приховане проживання на території занедбаного господарства по АДРЕСА_1 . 07 лютого 2019 року приблизно о 16 годині ОСОБА_9 , реалізуючи план вчинення злочину та використовуючи в якості засобу вчинення злочину автомобіль, марки «БМВ», чорного кольору, на іноземній реєстрації, транспортував ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до заздалегідь обумовленого місця вчинення злочину в АДРЕСА_4 , де на той час проживав ОСОБА_17 , чим забезпечив можливість негласного візуального огляду ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 заздалегідь обумовленого місця вчинення злочину, а також шляху, по якому останні мали безпечно виїхати за межі с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області після вчинення вищевказаного злочину. Крім того, у вказаний період часу ОСОБА_9 з метою забезпечення можливості ідентифікації ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 під час вчинення злочину ОСОБА_17 довів до їх відома детальний візуальний опис потерпілого та транспортного засобу, яким останній постійно користувався. У подальшому 07 лютого 2019 року в вечірній час ОСОБА_9 , діючи згідно плану вчинення злочину та перебуваючи на території вищевказаного занедбаного господарства в АДРЕСА_1 , з метою використання в якості знаряддя під час вчинення умисного вбивства ОСОБА_17 надав ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 заздалегідь підшукані знаряддя вчинення злочину, а саме: дві дерев`яні бити, вогнепальну зброю та боєприпаси до неї. Зокрема, у вказаний час ОСОБА_9 передав для ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 бойовий нарізний автомат, конструкції Калашнікова, моделі АКС-74У, калібру 5,45х39 мм., з номером на бойовій личинці 0747, який перебував у справному та придатному для стрільби стані, який був споряджений не менше як 29 бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм., з кулями зі сталевими сердечниками (7Н6, 7Н61У1), які перебували у придатному для стрільби стані. У той же час ОСОБА_9 передав для ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 одноствольну, короткоствольну, гладкоствольну багатозарядну вогнепальну зброю, яка придатна для проведення пострілів, виготовлена шляхом переробки саморобним способом стартового пістолету, моделі «STALKER 914-UK» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А.К., шляхом видалення захисного елементу з каналу ствола та блокування газовідвідного отвору за допомогою стороннього предмету, який був споряджений 9 пістолетними патронами «М.А.К.», калібру 9 мм Р.А. і які боєприпасами не являються. Крім того, у вказаний період часу ОСОБА_9 з метою забезпечення швидкого та прихованого залишення місця вчинення злочину вказаними виконавцями, надав у розпорядження останніх мотоцикл, марки «SKYBIKE QM150-10E», синього кольору, номер рами НОМЕР_3 . Одразу після того ОСОБА_9 з метою доведення злочину до кінця, використовуючи вищевказані автомобіль та мотоцикл, забезпечив транспортування ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 до заздалегідь обумовленого місця скоєння злочину господарства по місцю проживання ОСОБА_17 в АДРЕСА_4 . У подальшому ОСОБА_9 , надавши остаточні вказівки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо виконання злочину та діючи згідно заздалегідь обумовленому плану вчинення злочину, залишив останніх разом з вищевказаним мотоциклом очікувати на появу ОСОБА_17 поруч господарства останнього, а сам на вищевказаному автомобілі, марки «БМВ» залишив місце плануємого злочину. В цей же час ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 залишили вказаний мотоцикл неподалік господарства ОСОБА_17 з метою його використання для забезпечення швидкого залишення місця скоєння злочину, а самі, будучи озброєними знаряддями, які їм попередньо надав ОСОБА_9 , з метою доведення злочину до кінця, незаконно та приховано проникли на територію господарства останнього, де зайняли позицію очікування. При цьому, згідно спільно досягнутої між виконавцями злочину домовленості ОСОБА_10 був озброєний вищевказаною автоматичною бойовою вогнепальною зброєю, ОСОБА_11 був озброєний дерев`яною битою та вищевказаною вогнепальною короткоствольною зброєю по типу пістолета, а ОСОБА_12 був озброєний дерев`яною битою. 07 лютого 2019 року приблизно о 22 годині 40 хвилин в момент часу, коли ОСОБА_17 через вхідну браму зайшов на територію господарства за місцем свого постійного проживання в АДРЕСА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , маючи на меті вчинити умисне вбивство ОСОБА_17 , діючи з корисливого мотиву, на замовлення ОСОБА_9 , з метою отримання від нього грошових коштів у сумі 2000 (дві тисячі) доларів США, здійснили озброєний напад на ОСОБА_17 , під час якого ОСОБА_12 умисно заподіяв не менше одного удару дерев`яною битою в ділянку голови ОСОБА_17 , а ОСОБА_11 в цей же час умисно заподіяв не менше одного удару дерев`яною битою по голові та не менше одного удару по іншим ділянкам тіла останнього, внаслідок чого ОСОБА_17 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді забійної рани ділянки чола посередині (дещо ліворуч - межа обличчя та волосистої частини голови із синцем-напливником навколо лівої орбітальної ділянки), з лінійним переломом лобної, тім`яної кісток з переходом на основу черепа в межах лівої передньої черепної ямки; гематоми м`яких тканин тім`яно-потиличної ділянки справа з лінійним перелом тім`яної кістки справа, з насиченими темно-червоними крововиливами в м`які тканини голови з боку внутрішньої поверхні (в межах нашкірної рани ділянки чола та в межах нашкірної гематоми справа), що супроводжувалося наявними необільними крововиливами під оболонки основи головного мозку, під оболонки мозочку); а також отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді овального синця ділянки зовнішньої поверхні зап`ястя лівої кисті, овального синця в ділянці лівого надпліччя, витягнутого (подовженого) синця задньо-зовнішньої поверхні верхньої та середньої третин лівого плеча. Одразу після того, під час вказаного нападу ОСОБА_10 умисно здійснив не менше п`яти пострілів з вищевказаної бойової автоматичної вогнепальної зброї в напрямку тіла ОСОБА_17 , внаслідок чого спричинив останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сліпої вхідної вогнепальної рани (з дефектом тканини) передньої поверхні грудної клітки справа (топографічно - по парастернальній лінії в межах правого грудинно-підгрудинного кута, приблизно в 127 см. від подошвеної поверхні), з ушкодженнями (по ходу раневого каналу) підшкірно-жирової клітківки, фасції та нижнього переднього краю великого грудного м`язу, хрящової реберної частини (на межі з рукояткою грудини), з зірчастим раневим дефектом хрящової тканини, з ушкодженням нижнього медіального сегменту правої легені до 2-х см (наскрізно), тканини діафрагми справа, лівої долі печінки (з роздрібненням тканини), підшлункової залози, частки передньої стінки черевного відділу аорти, з ушкодженням передньої поверхні першого поперекового хребця, нижнього полюсу селезінки з ушкодженням клітківки лівого заочеревного простору, з хаотичними ушкодженнями відрізків петель товстої кишки, тканинних структур тазового простору зліва з ушкодженням та частковим локальним дефектом тазової (клубової кістки) зліва в межах нижньої передньої клубової ості, де в кінці раневого каналу (з масивними темно-червоними крововиливами та наявністю крові в правій плевральній та черевній порожнинах); сліпої вхідної вогнепальної рани здухвинної ділянки зліва (в 93 см від подошвеної поверхні), від якої раневий канал мав напрямок зверху-донизу, спереду-дозаду (під приблизним кутом 45 градусів), з ушкодженням м`яких тканин передньої здухвинної ділянки зліва, відрізку сигмовидної кишки, м`язів задньої поверхні тазу із наскрізним ушкодженням лівої затульної (тканевої перетинки), та який сліпо закінчувався на межі верхньої третини лівого стегна (задня його поверхня) та сідничної ділянки (з масивними темно-червоними крововиливами по ходу раневого каналу). Внаслідок заподіяння вищевказаних тілесних ушкоджень у вигляді сліпих, проникаючих вогнепальних (кульових) поранень грудної клітки справа, здухвинної ділянки зліва та живота з ушкодженням органів грудної та черевної порожнини, поперекового відділу хребта, тазу зліва (з ушкодженнями правої легені, передньої стінки частки черевного відділу аорти, лівої долі печінки, передньої поверхні тіла першого поперекового хребця, нижнього полюсу селезінки, відрізків петель кишечника, тканин тазу зліва), що супроводжувалося гострою масивною внутрішньою крововтратою, швидким розвитком травматичного (комбінованого) шоку, що в найкоротший проміжок часу (після отримання вогнепальних ушкоджень) зумовило зупинку серцевої діяльності та дихання, припинення функцій центральної нервової системи, внаслідок чого ОСОБА_17 помер на місці події. Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, в організації умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої злочинної групи, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115 КК України, умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, вчиненого з корисливих мотивів, на замовлення, за попередньою змовою групою осіб, у складі організованої злочинної групи, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Крім того, ОСОБА_9 , діючи як організатор в складі організованої злочинної групи, згідно раніше розробленого плану злочинних дій, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_17 , з метою забезпечення безпосередніх виконавців вказаного злочину знаряддями злочину, у невстановлений слідством час, спосіб та місці, незаконно, тобто в порушення вимог «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №662 від 21 серпня 1998 року та «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою КМУ №576 від 12 жовтня 1992 року, придбав та в подальшому зберігав у невстановленому слідством місці вогнепальну зброю та бойові припаси до неї: бойовий нарізний автомат, конструкції Калашнікова, моделі АКС-74У, калібру 5,45х39 мм., з номером на бойовій личинці 0747, який перебував у справному та придатному для стрільби стані, а також не менше 29 бойових проміжних патронів до вказаного зразку зброї, калібру 5,45х39 мм., з кулями зі сталевими сердечниками (7Н6, 7Н61У1), які перебували у придатному для стрільби стані; одноствольну, короткоствольну, гладкоствольну багатозарядну вогнепальну зброю, яка придатна для проведення пострілів, виготовлену шляхом переробки саморобним способом стартового пістолету, моделі «STALKER 914-UK» № НОМЕР_2 , калібру 9 мм Р.А.К., шляхом видалення захисного елементу з каналу ствола та блокування газовідвідного отвору за допомогою стороннього предмету. Продовжуючи діяти згідно плану злочинних дій, ОСОБА_9 з метою використання в якості знаряддя під час вбивства ОСОБА_17 , у денний час 07 лютого 2019 року в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, незаконно, тобто в порушення вимог зазначеної інструкції, передав вищевказану бойову нарізну автоматичну зброю, яка була споряджена 29 бойовими проміжними патронами до неї, а також вищевказану вогнепальну короткоствольну зброю по типу пістолета, яка була споряджена 9 пістолетними патронами «М.А.К.», калібру 9 мм Р.А., які боєприпасами не являються, для безпосередніх виконавців вбивства ОСОБА_17 , а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 07 лютого 2019 року приблизно о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області вчинили вбивство ОСОБА_17 , під час чого ОСОБА_10 за допомогою вищевказаної бойової зброї та боєприпасів до неї здійснив не менше п`яти пострілів в ділянки тіла ОСОБА_17 . У подальшому в період часу з 07 лютого 2019 року по 08 лютого 2019 року ОСОБА_10 , продовжуючи діяти згідно плану злочинних дій, незаконно, тобто в порушення вимог зазначеної інструкції, переніс вищевказану бойову нарізну автоматичну зброю та 24 бойових проміжних патронів до неї, з с.Старе Село Рокитнівського району до ділянки лісового масиву, що розташований на території 57-го кварталу ДП «Рокитнівське ЛГ» Березівського лісництва, де ОСОБА_10 заховав її на поверхні грунту під шаром листя та трави. В цей же час ОСОБА_11 , продовжуючи діяти згідно плану злочинних дій, незаконно, тобто в порушення вимог зазначеної інструкції, переніс вищевказану вогнепальну короткоствольну зброю по типу пістолета, яка була споряджена 9 пістолетними патронами «М.А.К.», калібру 9 мм Р.А., з с.Старе Село Рокитнівського району до с.Березове Рокитнівського району Рівненської області. 08 лютого 2019 року вищевказану вогнепальну короткоствольну зброю по типу пістолета, яка була споряджена 9 пістолетними патронами «М.А.К.», калібру 9 мм Р.А. було вилучено в ОСОБА_11 під час огляду його речей. 09 лютого 2019 року вищевказані бойовий нарізний автомат, конструкції Калашнікова, моделі АКС-74У, калібру 5,45х39 мм., з номером на бойовій личинці 0747, який був споряджений 24 бойовими проміжними патронами, калібру 5,45х39 мм., з кулями зі сталевими сердечниками (7Н6, 7Н61У1), було вилучено працівниками поліції у вищевказаному місці під час проведення огляду місця події. Таким чином, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, - організації незаконного поводження зі зброєю і бойовими припасами, тобто носінні, зберіганні, придбанні, передачі вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого організованою групою, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст. 263 КК України, - умисному, незаконному поводженні зі зброєю і бойовими припасами, тобто носінні, зберіганні, придбанні, передачі вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчиненого організованою групою, тобто в готуванні яких та вчиненні брали участь декілька осіб (три і більше), які попередньо зорганізувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

19 жовтня 2020 року прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 (далі прокурором) подані в суд письмові клопотання від 16 жовтня 2020 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 строком на 60 діб без визначення розміру застави.
У вказаних клопотаннях прокурора зазначено, що причетність ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 до вчинення інкримінованих їм злочинів та обґрунтованість підозри (обвинувачення) підтверджується такими зібраними під час досудового розслідування матеріалами: протоколом огляду місця події від 08 лютого 2019 року, під час якого зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, обстановку на місці вчинення злочину та зафіксовано вилучення предметів, які мають доказове значення у кримінальному провадженні (зокрема, фрагментів дерев`яної бити та п`яти гільз від патронів автоматичної зброї, калібру 5,45 мм); лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_17 від 08 лютого 2019 року, яким встановлено причину смерті останнього внаслідок отриманих ним вогнепальних поранень; протоколами допитів підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 від 09 лютого 2019 року, які свідчать, що під час проведення цих слідчих дій останні визнали свою участь у здійсненні озброєного нападу на загиблого ОСОБА_17 , під час якого умисно спричинили йому тілесні ушкодження у ділянці голови та заподіяли вогнепальні поранення тулуба, а також прямо вказали на ОСОБА_9 як на особу, яка замовила і зорганізувала вчинення вказаного злочину та з метою його виконання надала знаряддя вчинення злочину пістолет, дерев`яні бити, наручники, газовий балончик, бойову автоматичну зброю, транспортні засоби, тощо; протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , під час яких останні в повному обсязі підтвердили раніше надані ними показання, а також на місцевості показали і відтворили окремі обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема, механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , вказали на місцезнаходження транспортних засобів, бойової автоматичної вогнепальної зброї та інших знарядь злочину, де й були виявлені вказані предмети, що є об`єктивним підтвердженням показань підозрюваних; протоколами одночасних допитів за участю підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , якими повністю підтверджуються раніше надані ними показання; матеріалами прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 09 лютого 2019 року, які підтверджують факт затримання підозрюваних ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 безпосередньо після вчинення ними інкримінованого їм злочину у прикордонній смузі поруч з Республікою Білорусь; протоколами допиту свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , які підтвердили, що чули постріли автоматичної зброї на подвір`ї ОСОБА_17 у момент вчинення вбивства останнього, а також безпосередньо після вчинення злочину бачили рух мотоцикла з невідомими особами від місця вчинення злочину, що також є об`єктивним підтвердженням показань, наданих підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 ; протоколами огляду місця події від 09 лютого 2019 року, під час яких виявлено ключ від мотоцикла, який використовувався під час вчинення злочину, газовий балончик «Кобра 1Н», а також бойова автоматична вогнепальна зброя у місцях, які попередньо під час слідчих експериментів вказали підозрювані ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та іншими матеріалами кримінального провадження. Матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовується підозра, в ході виконання вимог ст.290 КПК України стороною обвинувачення надані для ознайомлення підозрюваним та їх захисникам у повному обсязі та вже досліджувалися судом. На переконання прокурора, ризики, що передбачені п.п.1, 3-5 ст.177 КПК України, які раніше встановлені при обранні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченим, на даний час не зменшились та продовжують існувати. Так, наявність ризику переховування обвинувачених від суду обґрунтовується наступними обставинами: один із злочинів, який інкримінується обвинуваченим, відноситься до особливо тяжкого злочину та передбачає максимальну міру покарання у виді довічного позбавлення волі, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти цьому ризику; місце реєстрації та проживання ОСОБА_9 є с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, яке розташоване у прикордонній смузі, де діє спрощений порядок перетину державного кордону України; одразу після вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_9 виїхав із с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області до м.Рівне, де в подальшому був затриманий працівниками поліції на підставі ст.208 КПК України; залишення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 одразу після вчинення інкримінованого злочину місця вчинення злочину і подальше їх затримання співробітниками Державної прикордонної служби у прикордонній смузі поруч державного кордону України, поза пунктом пропуску. У підтвердження існування ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином прокурор зазначив, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 діяли спільно згідно із заздалегідь розробленого та обумовленого плану вчинення злочину та згідно з показаннями ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вони спільно з ОСОБА_10 з метою приховання слідів цього злочину після його вчинення приховали знаряддя вчинення злочину мотоцикл та бойову автоматичну зброю, які мають доказове значення в цьому кримінальному провадженні, а ОСОБА_9 з метою приховання слідів злочину та уникнення відповідальності після вчинення злочину вказав ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 знищити (видалити) з мобільних телефонів, які перебували в їхньому користуванні, будь-яку переписку та вхідні/вихідні дзвінки між ними. Покликаючись на показання потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_8 та свідків ОСОБА_21 і ОСОБА_19 , надані в судовому засіданні про висловлення обвинуваченими в їхню сторону погроз, прокурор зазначив про наявність ризику чинення обвинуваченими прямо (особисто) чи опосередковано (за допомогою сторонніх осіб) тиску на свідків і потерпілих з метою зміни ними показань, місце проживання яких достеменно відомо обвинуваченим. Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченими прокурор доводить такими обставинами: умисним, спланованим і організованим характером злочину, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , їх умислом, спрямованим на позбавлення життя людини, залученням до виконання цього злочину інших осіб, використанням бойової вогнепальної зброї, дерев`яних бит, що свідчить про їх підвищену суспільну небезпеку і неповагу до загальноприйнятих норм та цінностей; протиправною діяльністю обвинувачених, яка має стійкий, систематичний і організований характер та набула форми злочинного промислу; перебуванням ОСОБА_9 на момент вчинення інкримінованого йому злочину у статусі обвинуваченого в кримінальному провадженні №0000590 від 06 грудня 2016 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та наявністю в нього судимості за ч.2 ст.125 КК України; притягненням ОСОБА_10 в 2017 році до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України; притягненням ОСОБА_11 в 2015 році до кримінальної відповідальності та його засудженням до позбавлення волі Кузнецовським міським судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, що вказує на наявність незнятої і непогашеної судимості; а також відсутністю в обвинувачених будь-яких міцних соціальних зв`язків, що підтверджується відсутністю в них постійного місця роботи, відсутністю утриманців та шлюбних зв`язків. Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 подані на розгляд суду з метою забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам. Згідно з доводами прокурора відповідно до ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законним і обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. При цьому зазначив, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного та його поведінки. Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини по справі та переховування особи від правосуддя, при цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи. На переконання сторони обвинувачення, за вказаних обставин в їх сукупності з врахуванням особливостей обвинувачених та їх поведінки забезпечити виконання ними покладених процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, зазначеним у клопотаннях, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо. При цьому прокурор вважає за належне застосування ч.4 ст.183 КПК України, згідно з якою суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, або щодо злочину, який спричинив загибель людини. Копії клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надані обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 16 жовтня 2020 року, що підтверджується їх розписками від 16 жовтня 2020 року та поясненнями обвинувачених ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , наданими в судовому засіданні. Пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 про те, що він не отримував копії клопотання і не писав відповідної розписки, спростовані прокурором, який у судовому засіданні вказав, що у зв`язку із карантинними обмеженнями, запровадженними у зв`язку із епідеміологічною ситуацією, пов`язаною із пандемією коронавірусної хвороби (COVID-19), спричиненої вірусом SARS-CoV-2, копії клопотань передавались обвинуваченим через адміністрацію ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» та в такий же спосіб передавались розписки обвинувачених. Обвинувачений ОСОБА_12 19 жовтня 2020 року відмовився від отримання клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою від 16 жовтня 2020 року, що підтверджується відповідним актом від 19 жовтня 2020 року, складеним черговим помічником начальника ДУ «Рівненський слідчий ізолятор» капітаном внутрішньої служби ОСОБА_22 , старшим по корпусному відділенню №2 старшим прапорщиком внутрішньої служби ОСОБА_23 та начальником відділу по контролю за виконанням судових рішень майором внутрішньої служби ОСОБА_24 . Вказану обставину обвинувачений ОСОБА_12 підтвердив у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повністю підтримали вказані клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 терміном на 60 діб без визначення розміру застави із наведених підстав і мотивів.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та їх захисники адвокати ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 у судовому засіданні заперечили проти клопотань прокурора про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою та просили суд обрати їм більш м`який запобіжний захід.
Обвинувачений ОСОБА_9 зазначив, що він заперечує проти клопотань прокурора, вважає їх необґрунтованими і надуманими. Згідно з доводами обвинуваченого ОСОБА_9 вказані клопотання є думкою та припущеннями прокурора, що не ґрунтується на належних і допустимих доказах, у підтвердження заявлених ризиків прокурор не надав суду фактичних даних. Згідно з доводами обвинуваченого ОСОБА_9 прокурором не доведено створення ним організованої злочинної групи, розроблення плану вчинення злочину, незаконного придбання вогнепальної зброї. Вказані обставини, на думку обвинуваченого ОСОБА_9 , свідчать про те, що прокурор вводить суд в оману.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_16 підтримав позицію свого підзахисного.
Обвинувачений ОСОБА_10 не підтримав клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вказав, що має велику родину і багато друзів, що має свідчити про наявність у нього міцних соціальних зв`язків.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 зазначив, що він заперечує проти клопотань прокурора, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем його проживання із застосуванням електронних засобів контролю. Адвокат ОСОБА_13 вказав про відсутність доказів вчинення обвинуваченими умисного вбивства організованою злочинною групою та зазначив, що всі докази сторони обвинувачення судом досліджені, проте серед них відсутні докази, які б підтверджували вчинення обвинуваченими інкримінованого їм злочину. Просив суд врахувати наявність у ОСОБА_10 сім`ї та наявність постійного місця проживання.
Обвинувачений ОСОБА_11 зазначив, що він не підтримує клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, вважає його надуманим та поданим із тих самих підстав, що й попередні клопотання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_14 заперечив проти клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим. Вказав про відсутність доказів попереднього планування злочину обвинуваченими та відсутність доказів, які б підтверджували кваліфікуючі обставини. Зазначив про безпідставність доводів прокурора про відсутність соціальних зв`язків у його підзахисного, вказав, що останній має батька, та хвору матір. Вважає, що на сьогоднішіній день існують підстави для відмови у задоволенні клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що він не підтримує клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_15 заперечив проти клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим. Зазначив про необґрунтованість підозри у вчиненні ними інкримінованих злочинів, відсутність доказів протилежного та доказів у підтвердження наявності заявлених прокурором ризиків. Підтримав думку іниших захисників обвинувачених щодо відсутності доказів створення обвинуваченими організованої злочинної групи і наявності попередньої змови між ними. Вказав про необгрунтованість і безпідставність доводів прокурора про відсутність у його підзахисного соціальних з`язків. Вважає недоцільним і безпідставним продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який є найбільш суворим.

Заслухавши думки учасників процесу, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
До такого висновку колегія суддів прийшла з наступних підстав.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 і п.п.4, 5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 22 травня 2020 року апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_25 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2019 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_9 без змін. Апеляційний суд зазначив, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою судом було дотримано у повному обсязі. При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та про наявність достатніх підстав вважати щодо існування хоча б одного із ризиків того, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Доведеним є і той факт, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст.176 КПК України, а саме домашній арешт, як про це просять у своїх апеляційних скаргах захисники, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам. Зазначені обставини і наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Дані підстави і наявність ризиків не змінились і по теперішній час. Дані про осіб обвинувачених, їх соціальний стан, на які посилаються захисники у поданих апеляційних скаргах, не зменшують ризики у кримінальному провадженні та не впливають на правильність висновку місцевого суду щодо необхідності застосування до обвинувачених саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника ОСОБА_25 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 січня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін. Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинувачених під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо кожного з них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинувачених може забезпечити і більш м`який запобіжний захід. З урахуванням наведеного, даних про осіб обвинувачених та тяжкості інкримінованих їм діянь, те, що останні обвинувачуються у вчиненні в тому числі і особливо тяжкого злочину, їх вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів, в підтвердження неможливості утримання обвинувачених в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 27 квітня 2020 року апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_15 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_25 , захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_14 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2020 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 без змін. Апеляційний суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора вмотивовано задоволено судом. Зазначені обставини і наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні обвинувачених під вартою, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. Дані підстави і наявність ризиків не змінились і по теперішній час. Дані про осіб обвинувачених, їх соціальний стан, на які посилаються захисники у поданих апеляційних скаргах, не зменшують ризики у кримінальному провадженні та не впливають на правильність висновку місцевого суду щодо необхідності застосування до обвинувачених саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З урахуванням наведеного та, враховуючи, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні злочину, який вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, за наявності реальних ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на думку апеляційного суду є доведеними прокурором та ґрунтуються на реальних доказах, що містяться у матеріалах кримінального провадження, суд вважає, що інший більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт, є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 23 липня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 квітня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_12 без змін. Апеляційний суд встановив, що місцевий суд продовжив обвинуваченому ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів відповідно до положень кримінального процесуального законодавства, а також майнового та сімейного стану ОСОБА_12 , міцності його соціальних зв`язків, інших даних про його особу, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якою рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно з висновком Волинського апеляційного суду місцевим судом у достатній мірі встановлено підстави для продовження ОСОБА_12 виняткового запобіжного заходу, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції. У матеріалах провадження відсутні будь-які відомості, які свідчили б про наявність у ОСОБА_12 міцних соціальних зв`язків за місцем постійного проживання, а також офіційної роботи і легальних доходів. Такі дані не були надані стороною захисту і суду апеляційної інстанції. Доводи апеляційної скарги про необгрунтованість оголошеної ОСОБА_12 підозри є необгрунтованими та повністю спростовуються матеріалами провадження. Окрім того, апеляційний суд вважає, що раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки враховуючи тяжкість покарання, кількість та вагу здобутих доказів його вини у вчиненні інкримінованих йому злочинів, ОСОБА_12 може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції, продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_12 винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував як обставини, передбачені ст.184 КПК України, так і обставини, визначені ст.199 КПК України. Зазначені в апеляційній скарзі доводи захисника жодним чином не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, не спростовують здобутих доказів вини обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а тому не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора.
Ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 серпня 2020 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 залишено без задоволення, а ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 29 травня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_10 залишено без змін. Апеляційний суд встановив, що вимоги закону при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_10 місцевим судом були дотримані в повній мірі. Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_10 в ході розгляду кримінального провадження винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, місцевий суд врахував обгрунтованість підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, а також взяв до уваги те, що раніше заявлені ризики не зменшилися, оскільки ОСОБА_10 ніде не працює, немає постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного злочину, і знову ж обвинувачується у вчиненні умисних злочинів, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких. Як встановлено судом, підставами для обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою стали наявність обгрунтованої підозри, яка стверджується матеріалами провадження, а метою запобігання спробам ухилення від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення ними інших кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття ОСОБА_10 під варту та до моменту вирішення останнього клопотання про продовження строку тримання під вартою, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання щодо нього такого запобіжного заходу та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого в даний час вже зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід. Так, наведені стороною обвинувачення в клопотанні та в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обгрунтовані і вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися. Колегія суддів апеляційного суду вважає, що ризики які слугували підставою для обрання запобіжного заходу не втратили свою актуальність та не змінилися. З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_10 та тяжкості інкримінованих йому діянь, те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, що підвищує суcпільну небезпечність такого діяння, його вік та стан здоров`я, відсутність медичних документів в підтвердження неможливості утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд прийшов до висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи, аніж тримання під вартою, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які були доведені стороною обвинувачення. Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_10 місцевий суд перевірив усі обставини кримінального провадження, з якими закон пов`язує такий винятковий запобіжний захід та наявність достатніх і обгрунтованих підстав для його продовження. Доводи, які викладені в апеляційній скарзі сторони захисту та були наведені в ході розгляду провадження, не зменшують доведених стороною обвинувачення ризиків, і не є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та обрання щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, як про це просить сторона захисту. Істотних порушень норма КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає. Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою.
Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 01 вересня 2020 рокупродовжено дію обраного обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів. Зазначена ухвала суду закінчує свою дію 30 жовтня 2020 року.
Завершити судовий розгляд даного кримінального провадження до цієї дати об`єктивно неможливо з огляду на необхідність здійснення судом допиту обвинувачених, які ще є недопитаними та виявили бажання надати показання суду після дослідження всіх інших доказів.

Судом встановлено, що надані суду матеріали і висновок органу досудового розслідування вказують про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, та про обґрунтованість підозри щодо вчинення обвинуваченими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України.

При цьому суд врахував, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку.
Відповідно до п.57 рішення Європейського суду з прав людини за скаргою №25629/94 від 27 листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, наявність якої має служити підставою для арешту, є невід`ємним елементом запобіжної ґарантії проти свавільного арешту й затримання і це передбачено підпунктом с) пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наявність «обґрунтованої підозри» означає, що вже існують факти або інформація, які спроможні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа, ймовірно, вчинила правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кембелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, серія А, №182, с.16, п.32). Однак факти, які породжують підозру, не обов`язково мають такий самий рівень з`ясовності, який потребується на пізнішому етапі кримінального розслідування (рішення у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, серія A, №300-A, с.27, п.55).

Твердження сторони захисту про відсутність доказів є передчасними та спростовуються змістом клопотань прокурора із покликанням на відповідні докази, надані суду стороною обвинувачення в обґрунтування підозри ОСОБА_26 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, які досліджені судом та будуть оцінені у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення відповідно до ч.1 ст.89 і ст.94 КПК України. При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим суд не вправі надавати оцінку доказам чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинувачених. Вказані питання згідно із зазначеними нормами КПК України вирішуються судом під час розгляду справи по суті. Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність обставин або відомостей, які могли б переконати неупередженого спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити інкримінований злочин.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та його продовження суд не вправі надавати оцінку доказам чи в інший спосіб перевіряти доведеність вини обвинувачених, окрім з`ясування вагомості наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення. Питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений та чи винні обвинувачені у вчиненні кримінального правопорушення згідно з п.п.1-3 ч.1 ст.368, ст.373 і ч.ч.3, 4 ст.374 КПК України суд вирішує, ухвалюючи вирок (виправдувальний, або обвинувальний) безпосередньо після закінчення судового розгляду.
Виходячи з положень ч.ч.1, 2 ст.29 Конституції України та беручи до уваги положення міжнародних правових актів щодо захисту права людини на свободу та особисту недоторканність, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене на підставах та в порядку, визначених законами України, таке обмеження має бути домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
При з`ясуванні наявності ризиків вчинення обвинуваченими дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, суд врахував наступні обставини. Так, на момент затримання обвинувачені за зареєстрованим місцем їх проживання не перебували. Обвинувачений ОСОБА_9 , який має зареєстроване місце проживання в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області, був затриманий у м.Рівне. Обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які мають зареєстроване місце проживання в с.Великі Цепцевичі Володимирецького району Рівненської області, були затриманні співробітниками Державної прикордонної служби в с.Березове Рокитнівського району Рівненської області у прикордонній смузі поруч державного кордону України. Наведені факти обвинувачені та їх захисники не спростовують.
Обвинувачені неодружені, не навчаються, не працюють, утриманців не мають. Ці обставини підтверджуються змістом обвинувального акта і письмових клопотань прокурора ОСОБА_5 від 16 жовтня 2020 року та не заперечуються обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 і їх захисниками.
Існування обставин, які б достовірно свідчили про наявність міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання обвинувачених, наявність у них офіційної роботи та легальних доходів, обвинувачені та їх захисники не підтвердили, жодних доказів про це суду не надали. Сама по собі наявність в обвинувачених родини без підтвердження підтримання ними із родиною позитивного емоційного зв`язку не є доказом міцності соціальних зв`язків обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник не надали суду доказів, які б підтверджували, що до затримання станом на 09 лютого 2019 року обвинувачений ОСОБА_9 працював директором ТзОВ «Аскін Ворк» та отримував заробітну плату. Цих обставин не підтверджують надані суду копії документів: протоколу установчих зборів засновників ТзОВ «Аскін Ворк» №1 від 01 жовтня 2018 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08 жовтня 2018 року, наказу ТзОВ «Аскін Ворк» №1 від 09 жовтня 2018 року та витягу з реєстру платників єдиного податку від 17 жовтня 2018 року. Зазначені документи стосуються обставин, які існували станом на 01 жовтня 2018 року, 08 жовтня 2018 року, 09 жовтня 2018 року і 17 жовтня 2018 року відповідно. Надана суду адвокатом ОСОБА_25 копія договору оренди квартири від 01 липня 2019 року, згідно з якою ОСОБА_9 є орендарем квартири АДРЕСА_5 строком 12 місяців з моменту прийняття приміщення, що орендується, за актом прийому-передачі, спростовує наявність міцних соціальних зв`язків у обвинуваченого ОСОБА_9 за зареєстрованим місцем його постійного проживання в с.Старе Село Рокитнівського району Рівненської області. Навпаки ця обставина свідчить, що обвинувачений ОСОБА_9 змінив місце свого проживання.
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, п.п.6, 11, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, що є особливо тяжким злочином і тяжким злочином відповідно, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна та позбавлення волі на строк від трьох до семи років.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 є також обвинуваченим в кримінальному провадженні №0000590 від 06 грудня 2016 року за ч.3 ст.187 КК України. Окрім того, за результатами розгляду кримінального провадження №0000023 від 14 січня 2017 року відповідно до вироку Рокитнівського районного суду Рівненської області від 05 квітня 2019 року та ухвали Рівненського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року, прийнятих у справі №571/422/17, ОСОБА_9 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, що є злочином проти здоров`я людини.
Пред`явлене обвинуваченим ОСОБА_9 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні обвинувачення в сукупності з даними, наявними у матеріалах справи, поясненнями обвинуваченого ОСОБА_9 про його перебування на території АТО та показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_19 про погрози, що також підтверджується дослідженим відеозаписом, вказують на наявність ризику продовження протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює обвинувачений ОСОБА_9 , в тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Судом також встановлено, що обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 раніше вчиняли злочини.
Так, обвинувачений ОСОБА_10 вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 березня 2017 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки із звільненням від відбування покарання з випробувальним строком 1 рік 6 місяців на підставі ст.ст.75, 104 КК України. Звільнений від призначеного покарання ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 19 жовтня 2018 року по закінченню іспитового строку.
Обвинувачений ОСОБА_11 вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 18 січня 2016 року визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки без конфіскації майна, вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 17 березня 2017 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, відбував покарання в Цуманській ВК Волинської області. Вказана судимість незнята і непогашена.
Обвинувачений ОСОБА_12 вироком Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років та звільнено від відбування вказаного покарання із встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки на підставі ст.75 КК України. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 10 лютого 2017 року він звільнений від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.
За місцем проживання обвинувачений ОСОБА_9 зарекомендував себе негативно, що підтверджується його характеристикою, наданою Старосільською сільською радою Рокитнівського району Рівненської області 11 лютого 2019 року.
Постановою Володимирецького районного суду Рівненської області від 06 грудня 2019 року на обвинуваченого ОСОБА_10 накладено адміністративне стягнення у вигляді 45 годин громадських робіт за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП (дрібне хуліганство).
Наведені обставини вказують на суспільну небезпечність обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Допитані судом потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідки ОСОБА_21 і ОСОБА_19 підтвердили наявність ризику вчинення незаконного впливу на потерпілих та свідків з боку обвинувачених як безпосередньо у приміщенні суду, так і за місцем їх проживання через сторонніх осіб, що здійснюється у період цього судового провадження та пов`язано із розглядом даного кримінального провадження.
Наявність цього ризику підтверджено також відеозаписом, наданим суду 24 грудня 2019 року захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_25 до клопотання про розгляд кримінального провадження в закритому судовому засіданні, який досліджений судом та вказує про прямі погрози обвинуваченого ОСОБА_9 в адресу потерпілого ОСОБА_7 .
Відмова обвинувачених від конвоювання до суду та затягування ними часу їх конвоювання до суду, на що вказують рапорти командира 2-го відділення 2-го взводу РКС ГУНП в Рівненській області ОСОБА_27 від 28 листопада 2019 року, від 09 грудня 2019 року, від 08 січня 2020 року та лист Роти конвойної служби ГУНП в Рівненській області №4/39/01-2020 від 13 січня 2020 року, є обставинами, які свідчать про незаконну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час судового розгляду даного кримінального провадження та підтверджують наявність ризиків переховування від суду та перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином.

Окрім цього, судом враховано, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 упродовж судового розгляду даного кримінального провадження порушували порядок у залі судового засідання, за що неодноразово отримували від головуючого судді попередження про їх видалення з зали судового засідання в разі повторення ними зазначених дій.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19 лютого 2020 року, постановленою без виходу в нарадчу кімнату, що занесена секретарем судового засідання в журнал судового засідання, обвинуваченого ОСОБА_11 на підставі ч.1 ст.330 КПК України видалено з зали засідання тимчасово на одне судове засідання 19 лютого 2020 року, після чого обвинуваченому ОСОБА_11 судом була надана можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності. Наявність цих обставин підтверджується журналами судових засідань та записом судових засідань, зробленим за допомогою технічних засобів.

Вказана неправомірна процесуальна поведінка обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 під час судового розгляду даного кримінального провадження доводить створення обвинуваченими перешкод правосуддю та посилює ступінь ризику перешкоджання обвинуваченими кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, сукупність зазначених обставин вказує на те, що обґрунтування наявності зазначених ризиків не зводиться лише до тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень. У даному випадку серйозність висунутого обвинувачення не є головним чинником для оцінки можливості того, що обвинувачені переховуватимуться від правосуддя, незаконно впливатимуть на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджатимуть відправленню правосуддя, вчинятимуть нові злочинні дії, однак суворість покарання, що загрожує обвинуваченим, має значення для оцінки небезпеки їх зникнення або вчинення нових злочинів.
З огляду на наведені обставини, колегія суду на даний час має тверде переконання, що дані, які свідчать про існування ризиків переховування обвинувачених від суду, незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинення ними інших кримінальних правопорушень, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином є достатньо вагомими та такими, що виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.
Отже, враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що єдиним дієвим запобіжним заходом для обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у даному випадку є тримання під вартою, строк якого необхідно продовжити до 60 (шістдесяти) днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків, існування яких обґрунтовано прокурором.
З врахуванням того, що ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні злочину, який вчинений із застосуванням насильства та спричинив загибель людини, на підставі ч.4 ст.183 КПК України суд визнав за необхідне не визначати розмір застави обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 199, 372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 задовольнити.

Продовжити дію обраного обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів.
Ухвала суду закінчує свою дію 17 грудня 2020 року.
Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які перебувають під вартою, - у цей строк з дня отримання копії даної ухвали суду.
Повний текст ухвали оголосити 26 жовтня 2020 року о 10 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3