Справа № 148/12/21
Провадження №1-кс/148/12/21
У Х В А Л А
Іменем України

12 січня 2021 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

Слідчий суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 05.01.2021 розпочатого за ознаками кримінального проступку передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування встановлено, що 04.01.2021 до ЧЧ Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , про те, що 04.01.2021 близько 14.00 год невідома особа шляхом вільного доступу до прилеглої території ТОВ «Кирнасівський цукровий завод», що за адресою смт. Кирнасівка, вул. Новозаводська, 1, здійснила крадіжку брухту чорного металу, чим спричинила ТОВ «Кирнасівський цукровий завод» матеріального збитку.

До ЄРДР внесено відомості за № 0000003 від 05.01.2021, за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України.
04.01.2021 на місці події було проведено огляд, під час якого було виявлено та вилучено мотоцикл МТ-9 чорного кольору з коляскою, який на момент проведення огляду був без державного номерного знаку та документів, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 . При огляді даної коляски всередині було виявлено та вилучено брухт чорного металу загальною вагою 122,4 кг.

Постановою дізнавача сектору дізнання від 05.01.2021 мотоцикл МТ-9 чорного кольору з коляскою без державного номерного знаку та документів та брухт чорного металу загальною вагою 122,4 кг. визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, які приєднано до матеріалів провадження.

На даний час є достатньо підстав вважати, що вказане майно має значення по справі, а саме являється предметом вчинення кримінального правопорушення та містить на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення,якевилучено та доставлено до Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області, як тимчасово вилучене майно.

Як установлено, зазначені речі можуть містити на собі сліди, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, щодо факту крадіжки та яка буде процесуальним джерелом доказів, а також лише за її наявності можливе проведення по справі належних експертиз.

На сьогоднішній день вилучене дізнавачем сектору дізнання майно, перелік якого вказано вище не арештовано, що перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, унеможливлює проведення з ним слідчих дій у відповідності до вимог КПК України, а також у разі їх поверненню власнику може призвести до втрати доказів по справі та визнання їх недопустимими.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, заявлені вимоги просив задовольнити у повному обсязі.
Власник майна у судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд даного клопотання у його відсутність, проти накладення арешту не заперечує

Неявка сторін кримінального провадження у судове засідання, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду даного клопотання.
В зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. На підставі п. 4 ч. 2 цієї статті, дізнавач уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.
Згідно ст. 298 ч.2 КПК України досудове розслідування кримінальних проступків (дізнання) здійснюється згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень глави 25 КПК.
Відповідно до ст. 300 КПК України, для досудового розслідування кримінальних проступків дозволяється виконувати всі слідчі (розшукові) дії передбачені цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

На підставі частини 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстав вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Аналізуючи вищевикладене, враховуючи, що вищевказане майно є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, має значення речового доказу по кримінальному провадженню, для встановлення істини по кримінальному провадженню і проведення належного досудового розслідування, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 40-1, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000003 від 05.01.2021 розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, в межах кримінального провадження №0000003 від 05.01.2021 за ст.185 ч.1 КК України, а саме: мотоцикл МТ-9 чорного кольору з коляскою без державного номерного знаку та документів та брухт чорного металу загальною вагою 122,4 кг. шляхом заборони для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно заборони його відчуження.
Помістити мотоцикл МТ-9 чорного кольору з коляскою без державного номерного знаку та без документів, який належить ОСОБА_5 , на арешт-майданчик Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області.

Передати брухт чорного металу загальною вагою 122,4 кг. власнику ТОВ «Кирнасівський цукровий завод» під розписку на відповідальне зберігання до вирішення питання по суті.

Визначити строк дії ухвали в частині щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на дізнавача сектору дізнання Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Власник майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково.

Зобов`язати дізнавача сектору дізнання повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на вищевказане майно.

Слідчий суддя