Провадження №: 1-кп/127/392/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2020 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001257 від 08.06.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2019 близько 00:55 год. під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер 0105» поліцейський роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції ОСОБА_5 та інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_7 , прибувши до будинку АДРЕСА_2 за викликом по повідомленню ОСОБА_8 про дрібну крадіжку, вчинену за вказаною адресою, виявили невідомого, яким виявився ОСОБА_3 .

На законні вимоги представитися та пред`явити документи, що посвідчують особу, висловлені відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським БУПП у Вінницькій області сержантом поліції ОСОБА_5 та інспектором БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_7 , які згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є працівниками правоохоронного органу, так як останні представилися та знаходилися у форменому одязі, усвідомлюючи, що він чинить активну фізичну протидію виконанню працівниками поліції своїх службових обов`язків, став виражатись у їхню адресу образливими нецензурними словами, поводити себе агресивно, кричати та в подальшому пручатися. На пропозицію припинити свою протиправну поведінку ОСОБА_3 відреагував агресивно та продовжував поводити себе зухвало, у зв`язку з чим вищевказані працівники поліції відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» застосували до ОСОБА_3 спеціальний засіб кайданки, та посадили його на заднє сидіння службового автомобіля марки «Toyota Prius» 113745 для подальшого доставлення до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для складення відносно ОСОБА_3 протоколів про адміністративні правопорушення.

У подальшому, перебуваючи в салоні службового автомобіля марки «Toyota Prius» 113745, який проїжджав на перехресті вулиць Шмідта та О. Довженка у м. Вінниця, ОСОБА_3 продовжував поводитись агресивно та, усвідомлюючи протиправність своїх дій, нехтуючи законною вимогою працівників поліції заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, почав погрожувати ОСОБА_5 , який сидів поруч на задньому сидінні службового автомобіля, та його родичам фізичною розправою і нанесенням тілесних ушкоджень, які останній сприймав як реальну загрозу, після чого ОСОБА_3 маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу при виконанні ним службових обов`язків, умисно наніс поліцейському БУПП у Вінницькій області сержанту поліції ОСОБА_5 три удари по правій руці і два удари ногами по правій нозі, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця з набряком м`яких тканин на правій кисті та саден в ділянці правого ліктьового суглобу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 771 від 01.08.2019 належать до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 , вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю за викладених у обвинувальному акті обставинах та суду надав наступні показання.

Так, 08.06.2019 вночі ОСОБА_3 перебував у магазині «АТБ-маркет» разом із друзями, останні виходячи із магазину не розрахувались за товари, після чого охоронець магазину викликав працівників поліції. Коли приїхали працівники поліції, вони були одягнені у формений одяг та представились, потім попросили ОСОБА_3 представитись, однак останній відмовився та поводив себе агресивно. Тоді працівники поліції одягли на ОСОБА_3 кайданки, посадили його до службового автомобіля та почали везти до відділення поліції.

Під час поїздки у службовому автомобілі, ОСОБА_3 погрожував працівникам поліції фізичною розправою та наніс потерпілому кілька ударів ногою по руці та нозі потерпілого.

У ході судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що про вчинене він щиро шкодує, зазначив, що відшкодував завдану шкоду потерпілому та просив суд його суворо не карати.

Допитаний у ході судового провадження потерпілий ОСОБА_5 , суду надав наступні показання, що він працює працівником поліції.

Так, 08.06.2019 під час виконання службових обов`язків до екіпажу ОСОБА_5 надійшов виклик щодо факту вчинення крадіжки у магазині «АТБ-маркет» за адресою: м. Вінниця, вул. Кармелюка, буд. 2. Приїхавши на виклик, ОСОБА_5 разом із колегою представились та попросили раніше незнайомого ОСОБА_3 повідомити свої анкетні дані, однак останній у грубій формі відмовився виконувати законну вимогу працівників поліції та поводив себе агресивно. Після чого, працівники поліції почали відбирати заяву у працівників магазину «АТБ-маркет» щодо факту вчинення крадіжки, весь час обвинувачений поводив себе дуже агресивно.

Тоді, ОСОБА_5 одягнув на ОСОБА_3 кайданки та посадив останнього до службового автомобіля для доставлення до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у зв`язку із необхідністю складення протоколів про адміністративні правопорушення. Однак, під час поїздки у службовому автомобілі, обвинувачений поводив себе агресивно, погрожував фізичною розправою на адресу ОСОБА_5 та наніс останньому 3 удари ногою у руку потерпілого та два удари ногою у ногу потерпілого, у результаті чого у останнього утворились тілесні ушкодження, відповідно до висновку експерта.

Крім того, у ході судового провадження потерпілий ОСОБА_5 зазначив, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має, завдана шкода йому частково відшкодована у розмірі 10 000 грн. та просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання яке не пов`язано із позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора, потерпілого, захисника та обвинуваченого ОСОБА_3 суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.

Одночасно, обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що стороною обвинувачення доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, а тому його дії слід кваліфікувати:

?за ч. 2 ст. 342 КК України, опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків;

?за ч. 2 ст. 345 КК України, умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує, що у постановах Верховного суду звернута увага на те, що відповідно до ст. 50, ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Таким чином, судом враховано те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий. Відповідно до довідки комунального підприємства Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія» № 1664 від 11.06.2019 ОСОБА_3 на диспансерному наркологічному обліку у закладі не перебуває. Згідно довідки комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_3 на обліку у закладі не перебуває. Крім того, судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 має на утриманні неповнолітніх дітей 2009 та 2013 року народження та на даний час його дружина перебуває у стані вагітності.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує щире каяття та часткове добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

З досудової доповіді складеної центрально-міським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 10.07.2020 слідує, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі дорослих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме: проведення роз`яснювальної роботи щодо дотримання законів України з метою недопущення вчинення повторних правопорушень, направлення до Криворізького міськрайонного центру зайнятості населення з метою отримання консультації кар`єрного радника, залучення психолога органу пробації для здійснення профілактичної роботи.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчинених злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме те, що останній раніше не судимий, ставлення до вчиненого, поведінку у ході судового провадження, думку потерпілого у частині призначення міри покарання, часткове добровільне відшкодування завданого збитку, а тому суд переконаний, що саме покарання у виді позбавлення волі на певний строк призначене обвинуваченому ОСОБА_3 зі звільненням останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням, буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Питання, щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання:

?за ч. 2 ст. 342 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;

?за ч. 2 ст. 345 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3 відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки .

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, а саме: CD R диск із відеозаписом з нагрудної камери відео спостереження поліцейського та CD R диск із відеозаписом із магазину «АТБ-маркет», які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Запобіжний захід застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою скасувати та звільнити з під варти із зали суду негайно.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання строк тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з 14.05.2020 по 16.07.2020 з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокурору негайно.

Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: