Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

06 жовтня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року у справі за клопотанням заступника начальника СВ Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000766 від 23 вересня 2020 року, стосовно підозрюваної ОСОБА_6 за ч.2 ст. 121 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 відмовлено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово.

Заборонено ОСОБА_6 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покладено на підозрювану ОСОБА_6 обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, де вона проживає; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено термін дії обов`язків, визначених в ухвалі, до 23 листопада 2020 року.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту постановлено передати на виконання Сарненському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Контроль за виконанням ухвали покладено на Сарненську місцеву прокуратуру.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_5 покликається на необґрунтованість ухвали слідчого судді.
Прокурор вважає, що судом, у порушення ст.ст. 23, 178, 183 КПК України, не взято до уваги всі матеріали та обставини, що мають суттєве значення і враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, зокрема, характер, обставини та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину.
Вказує, що обґрунтуванням того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування являється те, що санкцією ч.2 ст. 121 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_6 після вчинення злочину, намагалась прибрати сліди крові у будинку, в той час як чоловік без ознак життя перебував на подвір`ї, самостійно до працівників поліції не телефонувала, зловживає спиртними напоями, на грунті чого між останньою та загиблим часто виникали конфлікти та бійки.
Обгрунтуванням ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні являється те, що останні є родичами та сусідами підозрюваної, а тому, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 буде мати реальну можливість шляхом погроз, вмовляння чи переконання впливати на свідків, з метою зміни їх показань у провадженні.
На думку прокурора, застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваної ОСОБА_6 , які зможуть забезпечити виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою, неможливе.
Просить ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_6 скасувати. Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та утримувати її в Рівненському слідчому ізоляторі, без визначення розміру застави з урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, підозрювану ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Згідно ч.ч.1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.
З матеріалів за даним клопотанням слідчого вбачається, що слідчий суддя, розглядаючи клопотання в порядку ст. 194 КПК України встановив, що СВ Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000766 від 23 вересня 2020 року, за ч.2 ст. 121 КК України. 23 вересня 2020 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 24 вересня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та обираючи щодо останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, слідчим суддею враховано та оцінено в сукупності, що ОСОБА_6 не судима, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має офіційне місце роботи. Судом не залишено поза увагою і те, що в судовому засіданні суду першої інстанції підозрювана повністю визнала факт заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , вказала, що переховуватись від органів досудового розслідування та суду не буде, а впливати на свідків немає необхідності, оскільки останні вже допитані.
З огляду на викладене, на думку колегії суддів, слідчий суддя, за належного врахування обставин та їх оцінки в сукупності, в тому числі і передбачених ст. 178 КПК України, прийшов до обґрунтованого висновку, що достатніх доказів про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, про які зазначається у клопотанні слідчим щодо переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду, а також незаконного впливу на свідків, не надано та не наведено, а тому застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним.
Колегія суддів вважає, враховуючи наведене, що слідчий суддя з врахуванням практики ЄС прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність і доцільність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово, який забезпечить виконання підозрюваною процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді прокурором не надано суду апеляційної інстанції достатніх доказів про існування ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України. Прокурором вказано про відсутність інформації щодо порушення підозрюваною ОСОБА_6 умов застосування запобіжного заходу та чинення тиску на свідків.
Захисник ОСОБА_7 при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді звернув увагу суду на пенсійний вік підозрюваної. Зазначив щодо поведінки ОСОБА_6 після вчинення злочину, у якому підозрюється остання, на заперечення доводів прокурора щодо обґрунтованості ризику переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування чи суду, що карету швидкої допомоги викликала сама ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 зазначила, що проживає сама, однак для неї допомагають діти: дочка, яка проживає неподалік («через дорогу») та син, який проживає за 7 км. від неї.
За наведеного доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки ні в суді першої інстанції, ні апеляційної прокурором не доведено обставин недостатності застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновків слідчого судді.
Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 25 вересня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3