ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1719/20 Справа № 210/3792/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0000576, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного за ч.3 ст.305, ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 311 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Ухвалою слідчого судді від 08 грудня 2020 року продовжено стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 лютого 2021 року включно. Попередньо визначений розмір застави залишено без змін.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, що було встановлено під час застосування запобіжного заходу, а також зазначив, що прокурор довів існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, можливість підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що останній підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за особливо тяжкий злочин законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у рамках розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного. При цьому слідчий суддя врахував міцність соціальних зв`язків підозрюваного та зазначив, що вони не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому продовжив строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та залишив без змін попередньо визначений розмір застави. Також, слідчий суддя зобов`язав провести медичне обстеження ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час із застосуванням електронних засобів стеження.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує про незаконність ухвали слідчого судді, оскільки підозра стосовно ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України є необґрунтованою, так як відповідно до підозри ОСОБА_7 є як безпосереднім виконавцем, але прокурор не посилається на ст. 27 КК України, до клопотання про продовження дії запобіжного заходу надано матеріали НСРД, але не надано ухвали апеляційного суду на проведення негласних слідчих дій та документи щодо розсекречування матеріалів, сторона обвинувачення посилається на пояснення інших підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які нібито стверджували про причетність його підзахисного до вчинення злочину, однак одночасного допиту даних осіб не проводилося, а також під час обшуків у ОСОБА_7 не було вилучено наркотичних засобів. Крім того, захисник вважає, що на даний час встановленні під час обрання запобіжного заходу ризики є недоведеними, так як є теоретичними та більшість слідчих дій на даний час проведенні, тому їх можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу із застосуванням електроного засобу контролю. Захисник зазначає про тривалість досудового слідства, яке йде повільно і будь-які слідчі дії з його підзахисним не проводяться. Окрім того, захисник вказує, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст. 372 КПК України, оскільки в ній не має мотивів неврахування окремих доказів, а саме не було враховано надану стороною захисту довідку про стан здоров`я ОСОБА_7 , який є незадовільний, що відповідно до Наказу Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я України від 18 січня 2000 року № 3/6, є підставою для звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, в той час коли його підзахисний є лише підозрюваним. На дану довідку слідчий суддя повторно призначив обстеження ОСОБА_7 , яке вже проводилося і результати якого вже відомі. Також не було взято до уваги слідчим суддею доводи захисту про те, що інший підозрюваний, щодо якого є прямі докази на даний час перебуває під домашнім арештом.
В суді апеляційної інстанції захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційному суді заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про продовження строку тримання під вартою, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Висновки слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.
Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000576 від 02 вересня 2019 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 305 КК України.(а.с.13-18) 09 липня 2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України. 10 липня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів. Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 липня 2020 року стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 вересня 2020 року та визначено заставу в сумі 10 590 000 грн.
Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 була встановлена слідчим суддею під час застосування до останнього міри запобіжного заходу. При цьому, апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо необґрунтованої підозри стосовно його підзахисного, оскільки зважаючи на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", в якій зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року). На переконання апеляційного суду додані до клопотання прокурора матеріали можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_7 міг вчинити злочин.
У відповідності до ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, виходячи з того, що останній підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 311 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, за особливо тяжкий злочин законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна, у рамках розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного.
У зв`язку з чим, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 є обґрунтованими, тому доводи захисника в цій частині є безпідставними.
На переконання апеляційного суду ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 372 КПК України, і в ній слідчий суддя під час постановлення ухвали зазначив мотиви з яких слідчий суддя виходив та послався на норми Закону під час її постановлення.
Доводи захисника про стан здоров`я ОСОБА_7 , не дають підстав для скасування ухвали слідчого судді з наступних підстав. Так, в медичній довідці від 13 жовтня 2020 року начальник філії ЦОЗ ДКВС України у Дніпропетровській та Донецькій областях, лише рекомендовано лікування поза межами установи, а також в листі відсутні дані про неможливість утримування ОСОБА_7 в умовах СІЗО. Крім того, не має інформації, що ОСОБА_7 звертався до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця, а також інформації, що медична частина зверталася до керівництва СІЗО про, що йдеться мова в листі. Отже, апеляційний суд вважає, що даним листом не доведено неможливість утримування ОСОБА_7 в умовах СІЗО за станом здоров`я. Разом з цим, апеляційним судом приймалося рішення про обстеження ОСОБА_7 і на час апеляційного перегляду не надано даних щодо неможливості утримувати підозрюваного в СІЗО. Вимога щодо обстеження ОСОБА_7 міститься і в ухвалі слідчого судді від 08 грудня 2020 року, тобто слідчий суддя дотримався вимог ст. 206 КПК України, щодо забезпечення прав підозрюваного в тому числі й на медичне обстеження.
Не є такими, що дають підстави для звільнення ОСОБА_7 з під варти і доводи, що інший підозрюваний на даний час перебуває під домашнім арештом.
Визначений розмір застави захисником не оскаржується, тому апеляційним судом не перевіряється.
Однак, під час апеляційного перегляду встановлено порушення вимог ст. 197 КПК України, оскільки строк тримання під вартою продовжено поза межами строку досудового розслідування. Так, строк досудового розслідування закінчується 10 січня 2021 року, що підтвердив в судовому засіданні прокурор, в той же час слідчий суддя продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 05 лютого 2021 року включно, що є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді та постановлення апеляційним судом нової ухвали.
За таких обставин апеляційну скаргу слід задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 грудня 2020 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 січня 2021 року.
Попередньо обраний альтернативний запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді застави з покладенням попередньо вказаних обов`язків, у випадку внесення застави залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: