Провадження №1-кс/932/5783/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м.Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчої СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0001833, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області м. Кривий Ріг, громадянина України, має середню-спеціальну освіту, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 27.11.2017 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 18.08.2020, -
В С Т А Н О В И В:
07.10.2020 року слідча СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , звернулась до слідчого судді із клопотанням, що погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що 06.10.2020 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.
Підставами для застосування запобіжного заходу слідча вказала наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні кримінального правопорушення заперечив. Вказав, що працює неофіційно, отримує по 500-600 грн. в день, утримує дітей та жінку, проте офіційно не одружений та батьком дітей не записаний. Також утримує матір. Просив обмежитись домашнім арештом з 19.00год. по 05.00 год. за адресою: Запорізька обл., Запорізький район, село Широке, вул.Садова 6А.
Захисник у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Вважав наведені слідчою та підтриманні прокурором у судовому засіданні обґрунтовану підозру та ризики не доведеними наданими слідчому судді доказами.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення захисника, підозрюваного, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до пунктів 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми до такого ступеню, щоб забезпечити засудження, але мають бути настільки достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вважаю, що на даний час є всі підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 06.10.2020 у якому вказано про викрадення підозрюваним із застосуванням насильства до потерпілого гаманця із грошовими коштами (зокрема 500 грн., 50 грн., 2 купюри по 100 грн. та інші); протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 де він підтвердив та показав як відбувався грабіж; протоколом огляду місця події від 05.10.2020 з якого вбачається, що біля затриманого на землі лежав гаманець потерпілого; вказані обставини підтвердив також допитаний у якості свідка ОСОБА_9 ; протоколом затримання підозрюваного від 06.10.2020 із якого вбачається, що в ході обшуку було виявлено банківську карту (хоча доказів належності такої картки потерпілому немає, проте потерпілий вказував про наявність у його гаманці банківської картки, а підозрюваний вказав, що картка йому не належить та була знайдена напередодні затримання), також підчас обшуку оглянуто гаманець підозрюваного де виявлено грошові кошти купюрами 500 грн., 100 грн. 2 купюри, 50 грн. та інші; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 06.10.2020, який вказав, що підозрюваний перед подіями вказував на наявність у нього грошових коштів біля 100 грн.; докази у їх сукупності.
Доводи підозрюваного щодо підозри мають бути перевірені та спростовані доказами стороною обвинувачення підчас досудового розслідування. Проте враховуючи дану, початкову стадію досудового розслідування, наданих доказів є достатньо для обґрунтованої підозри.
Вирішуючи клопотання слідчої про обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, керуюсь, окрім вимог кримінально-процесуального законодавства, практикою ЄСПЛ. Ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови). Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Крім того, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки ОСОБА_4 , не перебуває у зареєстрованому шлюбі, офіційно не працевлаштований, на утриманні дітей не має, не є опікуном чи піклувальником над недієздатними чи непрацездатними особами, тобто не має міцних соціальних зв`язків, по зареєстрованому місцю проживання не проживає, деякий час перебуває у Запорізькій області, інший час в м.Дніпро, точної адреси згадати не може, перебуває під загрозою призначення, у випадку доведеності його вини, покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий строк до 6 років позбавлення волі. Його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни ним місця проживання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду. Внаслідок відсутності у підозрюваного постійного легального джерела доходу, враховуючи попереднє засудження за вчинення умисного корисливого злочину, вважаю доведеним і ризик можливого вчинення іншого умисного корисливого злочину, аналогічного тому, у якому пред`явлено підозру. Інший ризик свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшов.
Вважаю, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із позбавленням волі, не здатні, за викладених обставин, мінімізувати ризик можливого переховування від слідства та суду та впливу на потерпілих. Так, ризики у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду не може бути мінімізований обранням підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, через те, що при наявності цих ризиків залишення особи вдома, без постійного візуального нагляду, дає їй можливість його реалізувати і сховатись від слідства та суду. Крім того у підозрюваного немає постійного місця проживання. Такий запобіжний захід, як особисте зобов`язання, може бути застосований до підозрюваного лише у випадку наявності певної довіри до нього, через підтвердження можливості дотримання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, чого в даному випадку немає. Для обрання запобіжного заходу у вигляді застави слідчий суддя має володіти доказами щодо можливості внесення підозрюваним грошових коштів у визначеній сумі на депозитний рахунок суду, однак підозрюваний не повідомляв про можливість внесення застави та є не працевлаштованим, що унеможливлює обрання йому такого запобіжного заходу. Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_4 , під вартою відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Через це вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який просить слідча.
Доводи сторони захисту про роботу та утриманців підозрюваного до уваги не беруться, оскільки недоведені.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
ОСОБА_4 , фактично затриманий у порядку ст. 208 КПК України о 22 годині 10 хвилині 05 жовтня 2020 року.
Разом із тим, вважаю, що для закінчення досудового розслідування достатнім буде час до 07.11.2020, тому датою закінчення дії ухвали про тримання підозрюваного під вартою визначаю 22 годину 10 хвилині 07.11.2020.
З огляду на тяжкість пред`явленої підозри та на матеріальний стан ОСОБА_4 , заставу визначаю у мінімальному розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчої СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.
Обрати ОСОБА_11 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Визначити заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 42 040 гривень.
У випадку внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, про зміну свого фактичного місця проживання, у разі невиконання яких, слідчим суддею або судом буде вирішено питання про звернення застави в дохід Держави.
Дата закінчення дії ухвали 22 година 10 хвилина 07 листопада 2020 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1