Справа № 469/420/20
1-кп/469/153/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2020 року смт.Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000104 від 07.04.2020 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фараонівка Саратського району Одеської області, громадянина України, освіта загальна середня, офіційно не працюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, перебуваючого у цивільному шлюбі, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

в с т а н о в и в:

Судом доведено, що ОСОБА_4 06.04.2020 року приблизно о 15.00 годині, перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, які виникли між ним та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розуміючи що його діяння є незаконним та протиправним, маючи злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , цілеспрямовано, за допомогою металевої арматури наніс п`ять ударів металевим прутом в область волосистої частини голови та один удар в область лівої кисті потерпілого ОСОБА_5 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійних ран волосистої частини голови, забою лівої кисті, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.
Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Кримінальне правопорушення є закінченим, і вчиненим з прямим умислом.

Зазначені обставини підтверджуються наступними доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю, підтвердив вчинення ним кримінального правопорушення при викладених вище обставинах та пояснив суду, що 06.04.2020 року приблизно о 15.00 годині він перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_5 , в ході якого обвинувачений наніс удари металевим прутом в область голови та удар в область лівої кисті потерпілого ОСОБА_5 . Точну кількість нанесених ним потерпілому ударів він сказати не може, але з кількістю нанесених ним потерпілому ударів, вказаною в обвинувальному акті, він згоден.

Всі обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення обвинувачений визнає. У скоєному щиро розкаюється.

Оскільки обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, а також всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, за згоди всіх учасників судового провадження із запропонованим судом обсягом дослідження доказів, суд, з`ясувавши правильність розуміння всіма учасниками судового провадження обставин, які ніким не оспорюються, та, переконавшись у добровільності їх позиції, роз`яснивши процесуальні наслідки такого порядку дослідження доказів, встановлені ч.3. ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з цим, у відповідності з положеннями ч.3 ст.349 КПК України суд ухвалив, обсяг доказів, що підлягають дослідженню в судовому засіданні, обмежити допитом обвинуваченого і потерпілого, та дослідженням письмових доказів, що підтверджують ступінь тяжкості тілесних ушкоджень завданих потерпілому, а також письмових доказів, що містять характеризуючі дані про особу обвинуваченого.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав і підтвердив суду, що 06.04.2020 року приблизно о 15.00 годині він перебував на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де у нього виникла словесна перепалка з обвинуваченим ОСОБА_5 з приводу того, що потерпілий не належним чином, на думку ОСОБА_4 , привітав останнього з народженням його дитини. Згодом конфлікт перейшов у бійку, в ході якої обвинувачений наніс йому чисельні удари металевим прутом в область голови та один в область лівої кисті.

У зв`язку з отриманими ним в ході бійки з обвинуваченим тілесних ушкоджень, потерпілий вимушений був звернутися за медичною допомогою до Березанській ЦРЛ.

Згідно з висновком експерта №426 від 14.04.2020 року (а.п.37-39), у ОСОБА_5 мають місце тілесні ушкодження у вигляді забійних ран волосистої частини голови, забою лівої кисті, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів. Утворення даних тілесних ушкоджень в строк 06.04.2020 року, не виключається. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я. Дані тілесні ушкодження могли утворитися від ударної дії тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги, металевий прут та інше. Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні тіла з положення стоячи на площину виключається.

Таким чином, аналізуючи окремо показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, показання потерпілого, висновок експерта, а сукупність даних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зазначені докази належними і допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів, суд у відповідності з положеннями ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків та особу обвинуваченого, а саме, що по місцю проживання обвинувачений ОСОБА_4 характеризується позитивно (а.п.48), в силу ст.89 КК України не судимий (а.с.40-44)), на обліку у лікаря нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває (а.с.52).

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття обвинуваченого у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, йому має бути призначене необхідне і достатнє покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.

Цивільний позов не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовано і потреба у їх застосуванні відсутня.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України документи, надані суду, залишаються у матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.100, ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час ухвалення вироку складає 850 гривень.

Документи, надані суду, зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: