Ухвала
підготовчого судового засідання

08.12.2020 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7

представника потерпілих ОСОБА_8

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області кримінальне провадженні відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суховоля Городоцького району Львівської області, українця, громадянина України, з незакінченою вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого АДРЕСА_1
за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, -

в с т а н о в и в:
На розгляді у Городоцькому районному суді Львівської області перебуває кримінальне провадження № 0000066 від 16.01.2013 р. на ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 13.10.2020 р. обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.12.2020 р.

Прокурор у клопотанні від 24.11.2020 р. та в підготовчому судовому засіданні просить продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, без визначення розміру застави, мотивуючи тим, що обраний ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, закінчується 10.12.2020 р., а ризики, що враховувались при обранні запобіжного заходу на досудовому слідстві та судом при продовженні запобіжного заходу, не відпали, крім цього, зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується, в тому числі, у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до особливо тяжкого, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, що докази, які дають підстави підозрювати його у вчиненні кримінального правопорушення є вагомими, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку, що у ОСОБА_5 не одружений, неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, не працює, не навчається та не має законних джерел доходів, вік і стан здоров`я останнього дозволяє застосувати до нього запобіжний захід, пов`язаний із позбавленням волі, крім того, обвинувачений з місця вчинення кримінального правопорушення зник, приховав сліди шляхом знищення речових доказів, є обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винуватим, тому може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків шляхом переконання та залякування, може схиляти їх до зміни наданих ними показань, зазначив, що підозра є обгрунтованою, тому вказане в сукупності свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосуванню до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_4 в суді та у письмовому запереченні від 08.12.2020 р. клопотання прокурора заперечив, мотивуючи необгрунтованістю клопотання, відсутністю доказів на підтвердження ризиків, визначених ст. 177 КПК України, мотивація прокурора про вчинення підзахисним особливо тяжкого злочину не є підставою для тримання його під вартою, жодного доказу на підтвердження вини ОСОБА_5 у вчиненні ним інкримінованих кримінальних правопорушень стороною обвинувачення до клопотання не долучено, інше, просить у задоволенні клопотання відмовити та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема, домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловився на підтримку позиції захисника, просить змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх представник ОСОБА_8 клопотання прокурора підтримали у повному обсязі.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

За положеннями ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Так, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.01.2020 р. обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, а 23.03.2020 р., 14.05.2020 р., 19.08.2020 р. такий строк продовжено.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 13.10.2020 р. строк тримання під вартою ОСОБА_5 продовжено до 10.12.2020 р. включно.

Завершити розглядом кримінальне провадження на ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України в даному судовому засіданні, неможливо, оскільки не допитано обвинуваченого та не проведено інших необхідних процесуальних дій.

Європейський суд з прав людини у п. 36 рішення від 20.05.2010 по справі «Москаленко проти України» зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено підозрюваному, обвинуваченому, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.
Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
За положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Прокурор у суді та в письмовому клопотанні вказує на наявність ризику переховування обвинуваченим від суду, оскільки ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник та приховав його сліди шляхом знищення речових доказів, тривалий час перебував у розшуку в іншому кримінальному провадженні, є обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винуватим, тому, з цією метою може ухилятися від суду. Крім того, покликається на можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання та залякування і схилити їх до зміни даних ними показів
Наведені прокурором у клопотанні та в суді доводи свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 194 КК України, а також про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

За положеннями п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, при розгляді питання щодо доцільності продовження ОСОБА_5 строку раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, і зокрема, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження, оскільки останні свої позиції по суті справи не викладали, суд враховує, в тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим злочинів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, вік та стан його здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, зокрема, що обвинувачений за місцем реєстрації не проживає, постійного місця проживання, утриманців та місця роботи не має, не одружений, його майновий стан, а також, враховуючи характер, ступінь суспільної небезпечності, спосіб вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються у вину ОСОБА_5 , поведінку останнього та тяжкі наслідки, що настали, зокрема, загибель людини та інші обставини, суд вважає, що ОСОБА_5 слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів без визначення розміру застави з огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Також, суд зазначає, що застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів, в тому числі, домашній арешт, як про це просить захисник ОСОБА_4 , не зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.
За наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 196, 197, 369-372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:
Обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою продовжити до 03.02.2021 р. включно.

Копію ухвали для відома та виконання направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№ 19)».

В підготовчому судовому засіданні продовжити перерву до 15 год. 00 хв. 22.12.2020 р.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1