Справа № 193/1214/17
1-кп/215/5/20
У Х В А Л А

Іменем України

07 грудня 2020 року м. Кривий Ріг

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кривого Рогу кримінальне провадження №0000152 від 08.04.2017 року у відношенні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115 , ч.4 ст.187 КК України; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою на шістдесят днів, тому як за цей час ризики не зменшились та продовжують існувати. Обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі може чинити тиск на свідка та зважаючи на тяжкість злочину; може переховуватися від суду, що підтверджується показами свідка наданими в судовому засіданні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, також на розгляді в судах стосовно нього є кримінальні провадження по обвинуваченню у вчиненні корисливих злочинів

Обвинувачений ОСОБА_3 , проти заявленого прокурором клопотання заперечує.

Захисник ОСОБА_6 проти заявленого клопотання заперечує, у зв`язку з тривалим триманням під вартою підзахисних не з його вини, закінченням допиту свідків, тобто відсутності ризику впливу на свідків, наявності міцних соціальних зв`язків та місця проживання, тому просить про зміну запобіжного заходу на більш м`який у виді домашнього арешту заявив

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, судом встановлено наступні обставини.

Обставини, викладені в ухвалі слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2017року при обранні обвинуваченому запобіжного заходу не змінилися, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Згідно зі статтею 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу та продовження його дії, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а не тільки ті, на які посилаються прокурор та обвинувачений.

Із матеріалів кримінального провадження та з клопотання вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі.

З практики Європейського суду з прав людини слідує, що тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не залишивши особу під вартою.

Враховуючи наявність ризиків, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки по справі слід дослідити матеріали справи та можливого виникнення необхідності повторного допиту свідків, які приймали участь на досудовому розслідуванні, що неможливо до спливу строку дії запобіжного заходу, враховуючи тяжкість злочину та міру покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі доведеності його винуватості в суді, врахувавши можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, зважаючи на те що відносно обвинуваченого на розгляді в суду перебуває інше кримінальне провадження, вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на шістдесят днів, згідно з ч.3 ст.331 КПК України, тому як в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого, щодо його особистої свободи та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо установленим рішенням, щодо тримання особи під вартою.

Доводи захисника, про відсутність ризиків за наявності постійного місце проживання разом з батьками, суд до уваги не бере, тому як існування у останнього таких соціальних зв`язків, на думку суду не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначених ст.177 КПК України, які продовжують існувати, тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 184, 199, 331 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. №4-р/2019, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу, задовольнити.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Запоріжжя, Запорізької області, у вигляді тримання під вартою, продовжити на шістдесят днів, по 05 лютого 2021 року, включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: