Провадження №1-кп/523/762/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року Суворовський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , у присутності потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого, розглянувши у судовому засіданні у залі суду об`єднані обвинувальні з долученими до них документами кримінальних проваджень за №0003464 від 11.09.2019р., №0004242 від 14.11.2019р., №0000023 від 2.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України,-

Встановив:
В провадженні Суворовського районного суду м. Одеси знаходиться об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185 ч.2, 190 ч.2 КК України.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_5 3.06.2020 року був продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор». Строк дії ухвали суду припиняє свою дію 1.08.2020 року.

За змістом ст.331 ч.3 КПК України при судовому розгляді незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

У ході судового засідання прокурор надав письмове клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що обвинувачений є раніше судимою особою за скоєння корисних злочинів, знову скоїв низку нових кримінальних правопорушень майнової спрямованості у період відбуття іспитового строку, раніше перебував під домашнім арештом, однак вимоги даного запобіжного заходу не виконав, при цьому не працевлаштований, не має утриманців, у зв`язку з чим ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України не змінилися, що дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, продовжити злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, тому, на думку прокурора, тримання під вартою є цілком виправданим, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти ризикам.

Дослідивши надані до суду матеріали, приймаючи до уваги особу ОСОБА_5 , який за змістом обвинувального акту раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_5 та покарання, що загрожує у разі визнання особи винною, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду або вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню; вислухавши думку потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого, які не заперечували проти задоволення клопотання прокурора, разом з цим ОСОБА_5 висловив прохання зменшити суму застави з урахуванням майнового стану його сім`ї; враховуючи положення ст.331ч.3 КПК України, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд вважає за доцільне продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» за наступними підставами.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
За змістом ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України не встановлено.
З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги, що судовий розгляд по об`єднаному кримінальному провадженню ще триває, за змістом пред`явленого обвинувачення дії ОСОБА_5 відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, за які, у разі визнання особи винною, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисних злочинів, офіційно не працевлаштований, не має постійних джерел доходів, вчинив ряд нових кримінальних правопорушень аналогічної спрямованості у короткий проміжок часу, що характеризує його як особу схильну до скоєння злочинів, та у сукупності дає підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження, вбачається ймовірність вчинення іншого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим суд дійшов до висновку, що раніше обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та ступеню тяжкості інкримінованих обвинуваченому діянь, на теперішній час ризики, передбачені ст.177 КПК України не втратили своєї актуальності, що на даній стадії судового провадження унеможливлює застосування щодо обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, будь яких виключних обставин, які б були перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.
Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України та ст.199 КПК України, а також обставини вчинених кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених діючим КПК України у межах розміру передбаченого п.1 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні злочину середньої тяжкості.

Разом з цим, згідно ст.331 ч.1,2 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про зміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України та відповідно до положень ст.178 ч.1 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 5 ст.182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Статтею ст.182 ч.5 п.1 КПК України регламентовано, що розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину середньої тяжкості визначається у межі від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;.

Розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі викладеного, зважаючи на характер і обставини інкримінованих обвинуваченому діянь, з урахуванням особи обвинуваченого, його віку та майнового стану, суд вважає обґрунтованою можливість зменшення суми застави у межах розміру передбаченого п.1 ч.5 ст.182 КПК України, який передбачений для осіб обвинувачених у вчиненні злочину середньої тяжкості, а саме до 10 розмірів прожиткового мінімуму, а саме змінити стосовно ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, змінивши її розмір з 42040 гривень до 21020 гривень.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 177-178, 182, 183, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -

Постановив:

Клопотання прокурора про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 27.09.2020р. включно з визначенням розміру застави.

Змінити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, зменшив розмір застави до 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень.

Зазначену суму обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести на депозитний рахунок для зараховування заставних сум.

Призначення платежу: відповідно ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 29.07.2020 року заставна сума за ОСОБА_5 .

Обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 обов`язки строком на два місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими по справі.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.ч.8, 10, 11 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Строк дії ухвали складає 60 днів з дня її проголошення та припиняє свою дію 27.09.2020 року.
Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» для виконання.

На підставі Рішення Конституційного Суду України №4рп-2019 від 13.06.2019 року, ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1