В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2021 р. Справа146/825/18

Провадження1-кп/153/66/18-к

Ямпільський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000145 від 23 квітня 2018 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м.Тульчин, Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_1 , освіта незакінчена неповна середня, неодруженого, громадянина України, раніше судимого: 11 січня 2017 року Томашпільським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження смт.Томашпіль, Вінницької області, місце проживання АДРЕСА_2 , освіта незакінчена середня, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,
за участю прокурора Могилів-Подільської
місцевої прокуратури - ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_4
законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_3
законного представника ОСОБА_8
захисника - ОСОБА_9
представника служби у справах дітей при Ямпільській РДА
Вінницької області ОСОБА_8
В С Т А Н О В И В:
20 квітня 2018 року приблизно о 15 год. 00 хв. неповнолітні ОСОБА_3 спільно з ОСОБА_4 перебуваючи на АДРЕСА_3 помітили металеві ворота. Після чого неповнолітній ОСОБА_4 запропонував неповнолітньому ОСОБА_3 викрасти ліву частину зазначених металевих воріт, на що останній погодився.

Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів , неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підійшли до нежилового домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_10 , законним володільцем якого є ОСОБА_11 , звідки шляхом демонтажу здійснили крадіжку металевої лівої частини воріт, вагою 50 кг, вартість якої відповідно до висновку експерта №391 від 03 травня 2018 року становить 330 гривень.

У подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 330 гривень.

Такі дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

Окрім цього, 06 травня 2018 року приблизно о 15 год. 00 хв. неповнолітні ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_3 перебуваючи на АДРЕСА_2 , помітили нежилий будинок. В цей час ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_3 зайти до даного будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , з метою здійснення своїх природних потреб, на що останні погодився.

У подальшому неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 шляхом вільного доступу, через незачинені двері, зайшли у приміщення вказаного нежилого будинку, який на праві власності належить покійному ОСОБА_12 , законним користувачем якого є ОСОБА_13 .

Перебуваючи в одній із нежитлових кімнат будинку, неповнолітні ОСОБА_14 та ОСОБА_3 біля груби пічного опалення побачили шість профілів з чорного металу. Після чого неповнолітній ОСОБА_15 запропонував неповнолітньому ОСОБА_3 викрасти дані профілі, на що останній погодився.

Реалізовуючи свій спільний умисел спрямований на заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 знаходячись у середині нежитлового будинку, впевнившись, що за їх діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, таємно викрали шість профілів з чорного металу довжиною 150 см, шириною 20 см кожен, загальною вагою 65 кг та загальною вартістю 411 гривень 45 копійок. Згідно висновку експерта № 429 від 18 травня 2018 року вартість одного кілограма чорного металу у вигляді металобрухту становить 6 гривень 33 копійки.

У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з викраденими речами не мали змоги покинути приміщення будинку та територію вказаного домогосподарства, оскільки були виявлені у будинку працівником поліції та на його вимогу залишили посеред кімнати будинку викрадені речі, тобто ОСОБА_4 та ОСОБА_3 намагались викрасти належне ОСОБА_13 майно на загальну суму 411 грн. 45 коп., однак свій злочинний намір довести до кінця не змогли з причини, що не залежали від їх волі.

Такі дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторна, за попередньою змовою групою осіб.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому злочинів визнав повністю. Вказав, що в повному обсязі визнає фактичні обставини викладені в обвинуваченні, погоджується з такою кваліфікацією інкримінованих правопорушень, не заперечує щодо вартості та обсягу викраденого майна. В скоєному щиро кається.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 в судовому засіданні просив суд суворо не карати ОСОБА_3 ,

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочину визнав повністю, не заперечував і визнав вищевикладені фактичні обставини справи, дав показання, згідно яким повністю підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті. В скоєному щиро кається.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому засіданні просила суд суворо не карати ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_13 в судовому засіданні вказала, що претензій до неповнолітніх обвинувачених немає. Міру покарання просить призначити на розсуд суду.

Потерпіла ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Претензій до обвинувачених немає.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 принесли на металеву базу ворота, щоб здати на металолом. На той час у неї не було грошей, щоб з ними розрахуватися та вона їм повідомила, що кошти будуть ввечері. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не захотіли чекати, почали вносити ворота назад в цей час до них зайшла поліція за довідкою про вартість металобрухту. Обвинувачені побачивши працівників поліції кинули ворота під склад та почали тікати, поліція побігла за ними .

Свідок ОСОБА_17 суду надала наступні покази: 20 квітня 2018 року вона була на зміні в охороні Металобази в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 принесли ліву частину металевих воріт для здачі на металобрухт, після чого їх зважили та повідомили, що кошти можна буде забрати ввечері. Після чого вони захотіли винести ворота назад, оскільки з ними відразу не розрахувались. В цей час приїхала поліція з метою отримання довідки про вартість металобрухту. ОСОБА_4 та ОСОБА_3 побачивши працівників поліції кинули ворота на землю та побігли.

ОСОБА_18 вказала, що вона була понятим під час того, як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 показували, як вони витягували із підвалу житлового будинку металеві профілі.

З показів свідка ОСОБА_19 встановлені наступні фактичні обставини: в 2018 році він здійснював патрулювання вулиць в смт.Вапнярка Томашпільського району Вінницької області. Під час патрулювання почувся шум із нежилого домоволодіння. Зайшовши всередину будинку побачив, як ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які схильні до крадіжок, били метал. Після чого викликав слідчо-оперативну групу, все зафіксували та знайшли потерпілу.

Лісовий ОСОБА_20 в судовому засіданні вказав, що в його присутності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 добровільно видали металеві ворота, які впізнала потерпіла, після чого їх зважили.

Крім показів свідків та потерпілої ОСОБА_11 , повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їх вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засідання письмових доказів наявними у кримінальному провадженні №0000145 від 23 квітня 2018 року. А саме :

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23 квітня 2018 року з якої встановлено, що ОСОБА_11 звернулась до слідчого Томашпільського ВП із повідомленням про вчинення крадіжки металевих воріт з її домоволодіння по АДРЕСА_3 ;

- протоколом огляду місця події від 23 квітня 2018 року та фото таблиці до протоколу огляду місця події з яких встановлено, що оглядом місця події була територія домоволодіння по АДРЕСА_3 звідки було вчинено крадіжку лівої частини металевих воріт;

- протоколом огляду місця події від 23 квітня 2018 року з якого встановлено, що оглядом місця події була територія ПП «Вінсплав» звідки працівниками поліції було вилучено ліву частину металевих воріт викрадених у ОСОБА_11 , які були здані на металолом ОСОБА_21 та ОСОБА_4 ;

- постановою про визнання речовим доказом, приєднання до кримінального провадження та передачу його на зберігання від 23 квітня 2018 року з якої вбачається, що частину металевих воріт вагою 50 кг, які були викрадені у ОСОБА_11 було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- висновком експерта №391 від 03 травня 2018 року з якого встановлено, що ринкова вартість металевої лівої частини воріт вагою 50 кг, як брухту чорного металу , станом на 20 квітня 2018 року становить 330 грн.;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 163, яким підтверджується, що ОСОБА_3 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує;

Крім показів свідків та потерпілої ОСОБА_13 , повного визнання вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їх вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засідання письмових доказів наявними у кримінальному провадженні №0000145 від 23 квітня 2018 року. А саме :

-протоколом прийняття усної заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06 травня 2018 року з якої встановлено, що 06 травня 2018 року о 15 год. 00 хв. з території домоволодіння АДРЕСА_4 , було вчинено крадіжку шести профілів з чорного металу;

- протоколом огляду місця події від 06 травня 2018 року з якого встановлено, що оглядом місця події була територія домоволодіння по АДРЕСА_4 , звідки було вчинено крадіжку шести профілів з чорного металу довжиною 150 см, шириною 20 см кожен.

- постановою про визнання речовим доказом та приєднання до кримінального провадження з якої вбачається, що шість профілів з чорного металу довжиною 150 см, шириною 20 см, які були викрадені в ОСОБА_13 було визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження;

- висновком експерта №429 від 18 травня 2018 року з якого встановлено, що ринкова вартість одного кілограма чорного металу у вигляді металобрухту станом на 06 травня 2018 року встановить 6 грн. 33 коп.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30 травня 2018 року з якого встановлено, що ОСОБА_4 розповів обставини вчинення замаху на крадіжку металевих профілів з домоволодіння по АДРЕСА_4 .

Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб та ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами та особу винного, який раніше судимий, стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебуває на обліку у лікаря психіатра та відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №163 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тобто на період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, перебував і перебуває на даний час в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. За місцем навчання характеризується негативно. За місцем проживання характеризується позитивно. Також суд враховує умови його життя та виховання та вплив дорослих.Відповідно до досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого: Томашпільський районний сектор з питань пробації встановив середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_3 та вважає, що останній може виправитись без обмеження або позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачені ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 передбачені ст.67 КК України судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд врахував, що вироком Томашпільського районного суду Вінницької області ОСОБА_3 був засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням установивши строком терміном 1 рік 6 місяців. В період іспитового строку вчинив новий злочин, тому суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути виправлений лише в умовах його ізоляції з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки менш суворий вид покарання буде недостатній для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд врахувавши молодий вік обвинуваченого, його ставлення до скоєного та приходить до висновку, про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в межах передбачених санкціями ч.2 ст.185, ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України .
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, тобто покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України є більш суворим ніж покарання, яке передбачене санкцією ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднати покарання призначене йому за попереднім вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 січня 2017 року. На підставі ст.ст. 71, 73 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 призначити за сукупністю вироків.
Оцінюючи всі зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб та ч.3 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які є нетяжкими злочинами та особу винного, який раніше не судимий, стан здоров`я обвинуваченого, ОСОБА_4 не числиться на обліку у нарколога і психіатра. За місцем навчання характеризується позитивно. За місцем проживання характеризується позитивно. На період часу, що відноситься до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, перебував і перебуває на даний час в стані, при якому здатний в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Також суд враховує умови його життя та виховання та вплив дорослих. Відповідно до досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого: Томашпільський районний сектор з питань пробації встановив середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 та вважає, що останній може виправитись без обмеження або позбавлення волі.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 передбачені ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення; добровільне відшкодування завданого збитку, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 передбачені ст.67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, запобігання новим кримінальним правопорушенням, і приходить до висновку, що ОСОБА_4 може бути виправлений та перевихований без ізоляції його від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України та санкції ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. Крім того, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, тобто покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст.185 КК України є більш суворим ніж покарання, яке передбачене санкцією ч. 3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки передбачені п.п. 1,2 ч.1, ст.76 КК, які покладає суд на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не обирався, підстав передбачених ст.ст. 176, 177 КПК України для його застосування суд не вбачає.
Процесуальні витрати за проведення експертиз № 391 від 03 травня 2018 року та №459 від 18.05.2018 року становлять 1001 грн.
Відповідно до ст.1179 ЦК України неповнолітня особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.
Водночас майнова відповідальність неповнолітніх має свої специфічні риси, обумовлені суб`єктом такої відповідальності - особа, яка не досягла 18 років. Така специфіка передбачена у ч.2 ст.1179 ЦК України, відповідно до якої у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданою нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками. За своїм характером відповідальність батьків та піклувальників неповнолітнього є додатковою або субсидіарною. Її суть полягає в тому, що вищезазначені особи відповідають перед потерпілим у тій частині, в якій не можуть відповідати самі неповнолітні через відсутність у них майна, достатнього для відшкодування шкоди.
Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне судові витрати за проведення експертизи стягнути пропорційно із батьків неповнолітніх обвинувачених: ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_22 .
Питання про речові докази після набрання вироком законної сили вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись положенням ст.ст.15, 50, 65, 66, 67, 68, 70, 71, 73, 75, 76, 103, 104, ч.2 ст.185 КК України, ст.ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
На підставі ч.2 ст.185 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України.
На підставі ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України призначити ОСОБА_3 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_3 у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ст.71 КК України ОСОБА_3 до призначеного покарання за новим вироком, частково приєднати покарання призначене йому за попереднім вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 січня 2017 року .
На підставі ст.ст. 71, 73 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю вироків, призначити у виді 3 (трьох) років і 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.
На підставі ч.2 ст.185 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
На підставі ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років 1 (один) місяць позбавлення волі, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п.1,2 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення покарання.
Процесуальні витрати за проведення експертиз № 391 від 03 травня 2018 року та №459 від 18.05.2018 року у сумі 1001 (одна тисяча одна) гривня стягнути пропорційно, із батьків неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4 ОСОБА_6 та ОСОБА_3 ОСОБА_22 , тобто по 500 гривень 50 копійок з кожного на користь держави.
Речові докази:
- частина металевих воріт вагою 50 кг, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , вважати повернутими власнику.
- шість профілів з чорного металу довжиною по 1,5 м та шириною по 20 см, кожен, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 вважати повернутими власнику.
Відповідно до ст.ст. 376, 392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Ямпільській районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1