ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.07.2020 Справа №1-616/11

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі заяву ОСОБА_4 про вирішення питання щодо речового доказу,-

встановив:

до суду надійшла заява ОСОБА_4 про скасування арешту на його автомобіль «ВАЗ 21013», накладений по справі № 1-616/11 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У судовому засіданні ОСОБА_4 подав заяву, у якій уточнив свої первинні вимоги та просив вирішити питання щодо речового доказу у кримінальній справі № 1-616/11, тобто, автомобіля «ВАЗ 21013», який, згідно інформації сервісного центру МВС в Тернопільській області, знаходиться під арештом та на нього накладено обмеження на проведення реєстраційних операцій.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою заяву підтримав згідно із уточненнями та просив вирішити питання щодо вказаного речового доказу. Пред`явив оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 на автомобіль «ВАЗ 21013», номер кузова НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 .

Прокурор в судовому засіданні висловився про необхідність задоволення судом заяви ОСОБА_4 .

Суд, заслухавши пояснення, вивчивши клопотання, матеріали кримінальної справи, вважає за необхідне зазначити наступне:

вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2011 року, котрий не оскаржувався та набрав законної сили, ОСОБА_5 було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 289 КК України і призначено покарання у виді трьох років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку 2 року; покладено ряд обов`язків, визначених ст. 76 КК України /далі Вирок/.

Вказаний вирок винесено на підставі Кримінально-процесуального кодексу України в редакції 1960 року із змінами та доповненнями, тому відповідно до п. 11 Перехідних положень Кримінального процесуального кодексу України /в редакції 2012 року/ суд розглядає заяву в порядку, який діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ст. 409 КПК 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішується судом, який постановив вирок.

Згідно ст. 411 КПК 1960 року, питання зв`язані з виконанням вироку, вирішуються судом у судовому засіданні з участю прокурора.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови від 21 грудня 1990 року № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироку» у порядку, передбаченому ст. 411 КПК, суди вправі вирішувати такі питання, які виникають при виконанні вироків внаслідок їх недоліків, зокрема, про долю речових доказів, якщо її не вирішено вироком суду.

Як вбачається із матеріалів справи № 1-616/11, потерпілим від злочину був ОСОБА_4 , а предметом належний йому на праві власності, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 /а.с. 9/, автомобіль «ВАЗ 21013», р.н. НОМЕР_3 /далі - Автомобіль/.

Під час досудового слідства у цій кримінальній справі постановою слідчого СВ Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області від 10 травня 2011 року, Автомобіль визнано речовим доказом, вирішено приєднати до кримінальної справи та доставити для зберігання на арешт майданчик УДАІ УМВС України в Тернопільській області, до прийняття рішення по кримінальній справі в суді /а.с. 18/.

Рішення про арешт вказаного Автомобіля, згідно матеріалів справи, не приймалось.

Як вбачається із Вироку, при його постановленні, питання щодо речових доказів, зокрема щодо Автомобіля, вирішено не було.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 81 КПК 1960 року питання про речові докази вирішується вироком, ухвалою чи постановою суду або постановою органу дізнання, слідчого, прокурора про закриття справи, при цьому: гроші, цінності та інші речі, які були об`єктом злочинних дій, повертаються їх законним володільцям, а якщо їх не встановлено, то ці гроші, цінності та речі переходять у власність держави.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що заяву ОСОБА_4 слід задовольнити, а речовий доказ йому повернути.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 409, 411 КПК 1960 року, суд,

постановив:

повернути ОСОБА_4 автомобіль марки «ВАЗ 21013», номер кузова НОМЕР_2 , р.н. НОМЕР_3 , належний йому на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 .

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти діб з дня її проголошення.

Головуюча суддяОСОБА_1