КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2020 року, відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Узин Білоцерківського району Київської області, є громадянкою України, з повною загальною середньою освітою, незаміжня, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , не працює, не судима, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України
за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 липня 2020 року, розмір визначеної ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області при обранні 13 квітня 2020 року підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн., залишено без змін.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення, наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , прийшов до висновку про продовження строку тримання підозрюваної під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, змінити підозрюваній ОСОБА_6 запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт (за адресою: АДРЕСА_1 ) з 21.00 до 06.00 часу доби із покладенням на неї наступних обов`язків: не відлучатися із міста без дозволу суду, органу досудового розслідування; повідомляти суд, органи досудового розслідування про зміну свого місця проживання; прибувати за кожною вимогою до суду.

Захисник посилається на відсутність обґрунтованої підозри, та вказує, що в клопотанні не наведено жодних відомостей та до клопотання не надано жодного доказу того, що саме ОСОБА_6 створила, чи мала доступ, або користувалася вказаним каналом під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в месенджері «Telegram», тобто не надано жодного доказу, який би підтверджував, що саме ОСОБА_6 у вказаний слідчим спосіб здійснювала реалізацію наркотичних засобів. Надані роздруківки (скріншоти) із нібито спілкуванням «покупця» наркотичних засобів на вказаному каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в месенджері «Telegram» не містять жодних вказівок чи даних, які б могли ідентифікувати ОСОБА_6 як особу, яка створила, користувалася або мала доступ до вказаного каналу.
Також сторона захисту посилається на відсутність ризиків, та вказує, що саме лише формальне посилання слідчого судді на ймовірність існування певних ризиків без наведення конкретних фактів, свідчить про порушення статті 5 ЄКПЛ, що мало місце, зокрема, у справі, яку розглядав ЄСПЛ «Темченко проти України» (рішення від 16 липня 2015 року, заява №30579/10, пункт 116). Аналогічне порушення було констатовано ЄСПЛ у рішенні від 22 жовтня 2015 року у справі «Гудзь проти України» (заява 25032/11, пункт 35), де зазначено, що заявнику було відмовлено у задоволенні клопотання про звільнення з-під варти на тій єдиній підставі, що, перебуваючи на свободі, він може продовжити вчиняти злочини або перешкоджати встановленню істини у справі.
Апелянт зазначає, що до клопотання не надані, а в клопотанні відсутні будь-які дані, які виправдовують продовження тримання ОСОБА_6 під вартою, та не наведені обставини, які перешкоджали завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, тобто до 09 червня 2020 року.

Просить врахувати також те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваної та її захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Броварського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0002774 від 28 вересня 2019 року за фактами незаконних придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
11 квітня 2020 року за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6
11 квітня 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13 квітня 2020 року слідчим суддею Броварського міськрайонного суду Київської області, відносно підозрюваної ОСОБА_6 застосовано апобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 09 червня 2020 року включно з визначенням застави у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.
Відповідно до ст. 294 КПК України якщо досудове розслідування злочину неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури.
Постановою керівника Броварської місцевої прокуратури від 29 травня 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002774 продовжено на строк до трьох місяців, тобто до 11 липня 2020 року.
01 червня 2020 року старший слідчий СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2020 року, зазначене клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_6 , на строк до 11 липня 2020 року, розмір визначеної ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області при обранні 13 квітня 2020 року підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн., залишено без змін.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились.

Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні процесуальних та слідчих (розшукових) дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.
Окрім цього слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, особу підозрюваної, її вік, майновий та сімейний стан, ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії направлені на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Продовживши строк утримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, суд на законних підставах залишив без змін розмір визначеної ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області при обранні 13 квітня 2020 року застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. З таким рішенням слідчого судді погоджується і колегія суддів, оскільки такий розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.

Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Згідно ухвали, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого вона підозрюється, а тому правильно визначив ОСОБА_6 саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України.
Суб`єкти владних повноважень повинні приділити стільки ж уваги встановленню відповідної застави, як прийняттю рішення про те, чи є необхідним подальше утримання під вартою (Іванчук проти Польщі п. 66).

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваної перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (Єчюс проти Литви п.п. 93-94, Клоот проти Бельгії п. 44), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 раніше не судима, має постійне місце проживання та реєстрації, за місцем проживання характеризується позитивно не спростовують продовження існування відносно неї ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України, які полягають в можливості переховуватися від органів досудового розслідування і суду, вчинити інший злочин, оскільки підозрювана не має міцних соціальних зв`язків, з 28 серпня 2019 року по 09 грудня 2019 року перебувала за кордоном, в подальшому, виходячи з відшуканих під час обшуку речей і документів та інших досліджених доказів, з ОСОБА_10 мешкала в орендованій квартирі у м. Бровари Київської області, виключно виходячи з клопотання, орієнтована у всіх етапах специфіки збуту наркотичних засобів через месенджер «Telegram», тому, за умов застосування будь-якого менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, може вчинити інший злочин.

Посилання апелянта на те, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення є необґрунтованими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, які підтверджують обгрунтованість підозри та з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваною особою кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.

Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 червня 2020 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , та продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 липня 2020 року, залишивши без змін розмір визначеної ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області при обранні 13 квітня 2020 року підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застави в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3248/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1