Справа № 373/2759/14-к
У Х В А Л А
Іменем України

02 лютого 2021 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

представника Переяслав Хмельницького відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за поданням Переяслав Хмельницького відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 15.12.2014 вироком Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 був засуджений 15.12.2014 вироком Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зняття судимості. В своєму клопотанні зазначає, що за три місяці до закінчення іспитового строку, до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч. 2 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 .

Винним у вчиненні вказаних вище злочинів ОСОБА_4 себе не вважає. Вказує, що обвинувачення в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях ґрунтується на припущеннях.

Іспитовий строк закінчився 14.12.2016.

Представник органу пробації ОСОБА_3 підтримав клопотання (подання) пославшись при цьому на презумпцію невинуватості гарантовану п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод та ст. 62 Конституції України зазначивши, що вина ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень не встановлена вироком суду, а відтак немає підстав вважати, що ОСОБА_5 були вчинені кримінальні правопорушення в період іспитового строку. При цьому ОСОБА_3 звернув увагу на рішення ЄСПЛ у справах «Шагін проти України» та «Фатуллаєв проти Азербайджану», посилання на які містяться в клопотанні та за змістом спрямовані на недопущення порушення презумпції невинуватості особи.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити. ОСОБА_4 підтвердив, що відносно нього на даний час Переяслав-Хмельницьким міськрайонний судом Київської області розглядається кримінальне провадження.
Судові засідання неодноразово відкладались за клопотанням засудженого, прокурора.

Явка представника органу пробації була визнана судом обов`язковою.

02.02.2021 прокурор в черговий раз до суду не з`явився.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Начальник органу пробації в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, зазначивши, що не дивлячись на закінчення іспитового строку, ОСОБА_4 інкримінується вчинення нового злочину, справа перебуває на розгляді в суді. Долучив копію ухвали Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.08.2018, якою було відмовлено в задоволенні подання органу пробації про звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 додав, що обставини враховані судом при винесенні ухвали від 21.08.2018 (справа 373/2759/14-к) продовжують існувати на даний час.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, матеріали контрольної справи, заслухавши пояснення представника Переяслав Хмельницького відділу філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення клопотання, думку засудженого, суд прийшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З копії вироку Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області в кримінальному провадженні № 0000786 від 15.12.2014 вбачається, що дійсно ОСОБА_4 було визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та засуджено до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, та покладенням обов`язків передбачених ст.76 КК України.

З відповіді адвокату ОСОБА_6 начальника відділу служби пробації від 06.07.2020 № 32/24/849-20 вбачається, що під час іспитового строку, засуджений допустив три неявки без поважних причин для реєстрації, 18.05.2016 притягувався до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП, але перед судом не ставилось питання скасування іспитового строку та направлення засудженого для реального відбування покарання.

Також, начальник органу пробації ОСОБА_7 у вказаній відповіді зазначає, що питання зняття судимості з ОСОБА_4 вже було предметом судового розгляду.

Ухвалою Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.08.2018 було відмовлено у звільненні засудженого від відбування з випробуванням в зв`язку із наявністю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в період іспитового строку.

До клопотання ОСОБА_4 долучив позитивну характеристику з місця проживання.

Судом встановлено, що кримінальне провадження № 00001132 (справа №373/820/17) по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України на даний час судом не розгляднута.
Частиною 1 статті 78 КК України закріплено, що після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.
Дійсно, виходячи із змісту ст. 62 Конституції України та п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки винність ОСОБА_4 у вчинені інших кримінальних правопорушень на момент розгляду клопотання, вироком суду не встановлена.

В той же час, наслідки вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку передбачені ч. 3 ст. 78 КК України.
Дана норма закону є відсилочною до ст.ст. 71, 72 КК України.

В разі встановлення судом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні у вчиненні інкримінованих йому діянь, вирішення питання про звільнення від відбування покарання з випробуванням позбавить суд можливості застосування до нього наслідків визначених ч. 3 ст. 78 КК України з урахуванням вимог положення ч. 1 ст. 71 КК України.

В разі встановлення судом невинуватості ОСОБА_4 , останній не позбавлений можливості повторного звернення до суду з питанням звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відтак, суд вважає, що на даній стадії клопотання ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням є передчасним, та з цих підстав не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст. 78 КК України, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 62 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання з випробуванням залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1