Провадження № 11-кп/824/2947/2020 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого,
В С Т А Н О В И Л А:
У провадженні Солом`янського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.3,12 ч.2 ст. 115 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, п.3,12 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 309 КК України.
Під час судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, яке обґрунтовано тим, що кожен із обвинувачених обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено в тому числі і найсуворіше покарання у виді довічного позбавлення волі. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченим.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року фактично продовжено ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 23.07.2020 року включно.
Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинувачених під вартою, врахував високий ступінь ймовірності можливості обвинувачених переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також суд вказав, що відсутні обставини, які б могли в впевнити суд в тому, що обвинувачені в разі послаблення запобіжного заходу, беручи до уваги, що ймовірне покарання за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів суворе, будуть дотримуватись правил запобіжного заходу у виді домашнього арешту .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу в частині продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що судом не обґрунтовано, які з доказів, що були надані прокурором, підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, крім того, прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути до нього застосовано. Підкреслює, що твердження про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, виходячи виключно із тяжкості інкримінованого йому діяння, а також можливої міри покарання, носить абстрактний та виключно декларативний характер і не підтверджений жодним доказом. Вказує, що він постійно проживає за місцем реєстрації в АДРЕСА_1 разом зі своєю дружиною та неповнолітнім сином, має на утриманні батьків пенсійного віку, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.
Заслухавши доповідь судді, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши надані копії письмових матеріалів кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

В обґрунтування ухвали суд зазначив, що даний час присутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому вказав, що обвинуваченим пред`явлено обвинувачення у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, за які, у разі доведення їх вини, передбачено суворе покарання, а також і довічне позбавлення волі. Суд визнав, що підстави для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою відсутні.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, так як ним доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_8 перебувати на волі.

Судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні та запобігти ризикам, визначеним у п.1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України на даній стадії судового розгляду.

За сукупності таких обставин, колегія суддів, приймаючи до уваги також дані про обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними вище даними, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав доцільним подальше перебування обвинуваченого під вартою та продовжив раніше обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть на даній стадії судового розгляду забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 на даній стадії судового розгляду.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року без зміни.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: