Дата документу 02.09.2020 Справа № 554/86/20

УХВАЛА
Іменем України

02 вересня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України, в якій просила поновити строки на оскарження постанови від 10.07.2020 року слідчого ОСОБА_4 ; зобов`язати слідчого вручити ОСОБА_3 пам`ятку потерпілої у кримінальному провадженні №000917 за ч.4 ст.190 КК України, згідно ч.3 ст.55 КПК України.
В обґрунтування скарги заявник вказала, що на день звернення із даною скаргою уповноважені особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, не вручили їй пам`ятку потерпілої у кримінальному провадженні №000917 за ч.4 ст.190 КК України. Вважає, що дії слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві ОСОБА_4 порушують вимоги ч.3 ст.55 КПК України.
03.07.2020 року, згідно ч.3 ст.55 КПК України, ОСОБА_3 звернулась до слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 з заявою про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні №000917 за ч.4 ст.190 КК України.
11.08.2020 року на адресу заявника поштою надійшла постанова від 10.07.2020 року про відмову в задоволенні клопотання від 03.07.2020 року про визнання потерпілою у кримінальному провадженні на підставі того, що внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 не нанесено матеріальної шкоди.
Заявник вважає себе потерпілою в даному кримінальному провадженні, тому просить вимоги скарги задовольнити.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду скарги, подала до суду заяву про розгляд скарги у її відсутність з підтриманням заявлених вимог.
Із урахуванням того, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено скорочені терміни, а скаржник до суду не з`явився, подавши на адресу суду клопотання про розгляд скарги у його відсутність, тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу у відсутність заявника.
Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином.Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Суд, дослідивши надані документи та матеріали кримінального провадження, оцінивши докази за скаргою, приходить до наступного.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 5 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.
Судом встановлено, що в провадженні слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження №000917 від 30.06.2020 року за ч.2 ст.15, ч.4 ст.190 КК України.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за заявою ОСОБА_6 щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 та ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 звернулася до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, з заявою від 03.07.2020 року про визнання її потерпілою (а.с.8-9 заява).
Постановою слідчого другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 від 10.07.2020 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №000917 від 30.06.2020 року (а.с.6-7 постанова).

Зокрема, згідно постанови, в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні на даний час не встановлено достатніх даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди.
Згідно матеріалів скарги, фактично ОСОБА_3 не погоджується з винесеною слідчим постановою від 10.07.2020 року про відмову у визнанні її потерпілою.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Із змісту ч.5 ст.55 КПК України випливає, що у разі відмови особі у визнанні її потерпілою, слідчий або прокурор виносить мотивовану постанову, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно вимог ст. 303 КПК України рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.
У відповідності до ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмова у задоволенні скарги.
Частиною першою ст.55 КПК України визначено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Разом з тим ч.5 даної статті визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ст. 110 КПК України, в постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування.
Суд вважає, що висновки в оскаржуваній постанові відповідають фактично встановленим обставинам і їм дана правильна кримінально-правова оцінка, названа постанова є законною і обґрунтованою, тому підстави для скасування постанови про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні відсутні.
Разом з тим, судом встановлено, що досудове розслідування по кримінальному провадженні №000917 від 30.06.2020 року триває.
Отже, на момент винесення слідчим другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_5 постанови про відмову у визнанні потерпілим від 10.07.2020 року органом досудового розслідування не було здобуто достатньо доказів того, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, також досудове слідство триває, а отже не проведено всі необхідні слідчі дії.
Таким чином, наявність постанови про відмову у визнанні потерпілим не перешкоджає в подальшому визнати ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні при наявності для цього підстав.
Із змісту абз. 2 п. 12 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 09.11.2012 року № 1640/0/4-12 вбачається, що, якщо підстави для задоволення скарги відсутні, слідчий суддя постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги, яка не підлягає оскарженню.
Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, суд приходить до висновку, що постанова від 10.07.2020 року є обґрунтованою та винесеною відповідно до вимог КПК України на даному етапі досудового розслідування. При цьому, слідчий суддя також виходить з того, що відповідних належних та допустимих доказів заявником при розгляді даної скарги також не надано, інші дані в матеріалах провадження відсутні.
Саме тому, суд вважає відмовити заявнику в задоволенні скарги.
Щодо вимог ОСОБА_3 про поновлення строку звернення до суду зі скаргою, суд вважає, що заявником не пропущено строк, враховуючи дату отримання постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 304, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, в порядку ст.303 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1