Справа № 991/9176/20
Провадження1-кс/991/9404/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 (представник ОСОБА_4 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України (НАБУ, Національного бюро), яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого в межах кримінального провадження № 0000379 від 12.06.2020 року,

ВСТАНОВИЛА

До слідчої судді Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 (далі скаржника), що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детективів НАБУ. На думку скаржника, бездіяльність полягає в неповерненні майна, тимчасово вилученого під час обшуку.

Скаржник просить зобов`язати детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , або іншу уповноважену службову особу Національного бюро, вчинити певні дії, а саме:

1)повернути інформацію, вилучену 22.10.2020 року під час проведення обшуку у приміщенні ПАТ «Укрнафта», розташованому за адресою: м. Київ, пров. Несторовський, 3-5, що є власністю ОСОБА_4 і яка була скопійована на файл-образ, що був створений спеціалістом ОСОБА_6 з твердотільного накопичувача «NVMe SAMSUNG MZVLB256.e01», та записаний на зовнішній портативний накопичувач інформації Seagate, SN NA9QAD4X в каталог з іменем «Ноутбук ОСОБА_4 » (геш-значення даних у файлі-образі за алгоритмом MD5:
38A53DB9074688BE35E6DFE5ABD51476,
SHA1 - 47323E7D848A3D594D8193FB8088A294476CF883),
шляхом надання можливості власнику (представнику власника) ОСОБА_4 здійснити копіювання вилученої інформації,
2)передати власнику (представнику власника) портативний накопичувач інформації Seagate, SN: NA9QAD4X, на який записано файл-образ вилученої інформації з ноутбуку ОСОБА_4 (геш за алгоритмом MD5:
38A53DB9074688BE35E6DFE5ABD51476,
SHA1- 47323E7D848A3D594D8193FB8088A294476CF883), або
3)в присутності власника (представника власника) майна - знищити відповідну інформацію.

Виклад обставин

Скаржник зазначає, що 22.10.2020 року, під час проведення обшуку в адмінбудівлі за місцем знаходження ПАТ «Укрнафта» ( м. Київ, пров. Несторівський, 3-5) на підставі ухвали слідчої судді, детектив ОСОБА_7 із залученням спеціаліста ОСОБА_6 у кабінеті 401 вилучив інформацію, шляхом копіювання усієї інформації з ноутбука «Lenovo», який використовувався Головою Правління ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_4 . При цьому, адвокат зазначає, що ухвала слідчої судді не містила дозволу на відшукання та вилучення комп`ютерної техніки у тому числі персональних комп`ютерів, ноутбуків, нетбуків, SD-карт, оптичних дисків, флеш-накопичувачів, диски та інших електронних носіїв інформації. Слідча суддя відмовила детективу в цій частині клопотання через відсутність ідентифікаційної належності техніки конкретним службовим особам, що у свою чергу допускало невичерпність переліку речей, які можуть бути вилучені. Вся інформація була вилучена детективами з ноутбука, при тому, що була можливість скопіювати лише ті документи, які відповідали критерію «можливість використання як доказ» у кримінальному провадженні.

Обґрунтування клопотання

Скаржник зазначає, що спеціалістом НАБУ під час копіювання файлів, було здійснено ряд маніпуляцій, незрозумілих для представників ПАТ «Укрнафта». Копіювання інформації здійснювалось нібито зі спеціального приладу «блок Forensic Computers» на зовнішній жорсткий диск HDD інвентарний номер НАБУ /9), а також частину інформації на оптичний диск DVD. Цей оптичний диск (із записаними за ключовими словами «Юнайтед Енерджі», «Синтез Ойл», «Юнайтед») файлами, були переведені у файл звіт «відібрані файли (Ноутбук ОСОБА_4 ).html, який, ймовірно, було записано на оптичний диск, що було вкладено у сейф-пакет № 0009445 та додано до протоколу обшуку. Адвокат вказує на те, що вилучена інформація, майже 100% (за винятком 0,045% інформації з ключовими словами) немає жодного відношення до кримінального провадження № 0000379 від 12.06.2020 року. Серед іншого, детективом була вилучена інформація яка є персональною та чутливою для ОСОБА_4 , про що ним подана особиста заява, яка додана до протоколу обшуку.

Скаржник стверджує, що серед незаконно скопійованих даних наявна особиста інформація ОСОБА_4 , наприклад:

-папка C:/.gez, що містила особисті фото та відео в кількості 535 об`єктів загальним обсягом 4,92 гігабайтів;
-папка ІНФОРМАЦІЯ_1 поштовим архівом (файл відомостей Outlook), обсягом 6 482 760 кілобайтів;
-папка C:/.gez/02 FILESdocs, у якій містилися особисті документи, в тому числі копії паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного коду ОСОБА_4 та членів його родини;
-папка C:/.gezобсягом 13,4 гігабайтів, у якій знаходилася значна кількість особистих документів, фото і подібних файлів (лише фото 521 файл обсягом 3,57 гігабайтів); документи щодо особистого життя ОСОБА_4 , договір про участі батьків у вихованні та утриманні дитини, договір про розмір аліментів та визначення місця проживання дитини, договір про утримання дитини, про поділ майна; інформація щодо особистих банківських рахунків, особисті платіжні документи;
-інша особиста інформація, наразі доступ до якої фактично втрачений.

Скаржник також зазначив про інші деталі проведення обшуку і вилучення інформації спеціалістом. Він вважає, що вилучені електронні документи є тимчасово вилученим майном, оскільки слідча суддя відмовила у наданні дозволу на їх відшукування з метою вилучення (копіювання). Він вважає, що ОСОБА_4 є учасником кримінального провадження № 0000722 від 12.06.2020 року (що, ймовірно, є помилкою, оскільки обшук, вилучення речей і документів, а також інформації з комп`ютерів відбувалося у кримінальному провадженні № 0000379 від 12.06.2020 року), оскільки його права та законні інтереси обмежуються внаслідок слідчих дій. 04.11.2020 року адвокат подав клопотання про повернення тимчасово вилученого майна детективу НАБУ ОСОБА_5 , той не повернув майно.

Оскільки скаржник вважає, що ця інформація є тимчасово вилученим майном, на нього мав бути накладений арешт. Клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено. Протягом 48 годин після обшуку та вилучення інформації ОСОБА_4 або його представники не отримували ані повідомлення про звернення детектива чи прокурора до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, ані інформації про накладення на нього арешту.

Тому, він просить повернути інформацію, вилучену під час обшуку, шляхом надання можливості ОСОБА_4 або його представнику здійснити копіювання вилученої інформації, передати портативний накопичувач, на якому записана інформація, або ж знищити відповідну інформацію в присутності власника (представника власника).

Доводи сторін

Скаржник, адвокат ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав свої доводи, зазначені у скарзі. Він стверджував, що інформація є видом майна, а тому до неї застосовуються положення про тимчасово вилучене майно. Скаржник вказав, що питання тимчасово вилученого майна, яке розглядав інший слідчий суддя, обґрунтовувалось по-іншому, а тому його скарга не є аналогічною попередній. Він попросив повністю задовольнити скаргу.

Детектив заперечив проти задоволення клопотання, а також надав усні та письмові пояснення своєї позиції. Детектив стверджує, що під час проведення обшуку було віднайдено ThinkPad X1, SN: PF-2A7ZWS у робочому кабінеті ОСОБА_4 та інші пристрої. Після під`єднання до зазначених речей через пристрій блокування запису (в режимі «тільки читання»), ці речі під`єднувалися до мобільної робочої станції спеціаліста, та за допомогою програмного забезпечення відбувався аналіз та огляд їх інформаційного наповнення, в результаті чого було виявлено файли за ключовими словами. Водночас, враховуючи наявність на таких речах документів, що мають значення для досудового розслідування, необхідність додаткового обладнання та програмного забезпечення для відновлення видаленої інформації, детального пошуку за ключовими словами, повноцінного огляду або експертного дослідження, з метою недопущення надмірного вилучення речей, в ході обшуку були виготовлені файли-образи, які були записані зовнішній портативний накопичувач інформації Seagate SN: NA9QAD4X. Він стверджує, що в ході проведення обшуку, з метою недопущення надмірного вилучення речей, здійснювалося не тимчасове вилучення майна, як вважає скаржник, а виготовлення копії інформації, що містилася на віднайденому ноутбуці в службовому кабінеті ОСОБА_4 . Така інформація не є матеріальним об`єктом, на який можливо накласти арешт. Детектив також зазначив, що в інтересах ОСОБА_4 до Вищого антикорупційного суду подавалася фактично аналогічна скарга на повернення тимчасово вилученого майна з вимогою зобов`язання так само вчинити певні дії, і 03.11.2020 року слідчий суддя постановив ухвалу про відмову у задоволенні цієї скарги. Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду обґрунтував прийняте рішення тим, що файли-образи не є тимчасово вилученим майном в розумінні кримінального процесуального закону. Копіювання інформації не може вважатись тимчасовим вилученням майна в розумінні Кримінального процесуального кодексу України (КПК України). Детектив також зазначив, що образ з інформацією було оглянуто, і на ньому було виявлено відомості щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні.

Мотивація суду

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, слідча суддя дійшла до таких висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у тому числі у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 КПК України, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінального провадження № 0000379 від 12.06.2020 року, в межах якого 22.10.2020 року було проведено обшук приміщень ПАТ «Укрнафта», здійснений на підставі ухвали слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 30.09.2020 року.

В ході проведення обшуку приміщень ПАТ «Укрнафта» було віднайдено, зокрема, ноутбук ThinkPad X1, SN: PF-2A7ZWS у робочому кабінеті голови правління ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_4 . Детективи, відповідно до протоколу обшуку від 22.10.2020 року оглянули твердотілий накопичувач NVMe SAMSUNG MZVLB256, Serial No.: S4ELNF1N49784 (заявлений об`єм пам`яті 256 гігабайтів) з цього ноутбука. Для огляду накопичувач інформації було демонтовано та через пристрій блокування запису (в режимі «тільки читання») його під`єднали до мобільної робочої станції спеціаліста. Використовуючи спеціальне програмне забезпечення, відбувався аналіз та огляд інформаційного наповнення накопичувача. В результаті було виявлено файли за ключовими словами, що може мати значення для досудового розслідування. Технічна інформація про виявлені файли була зазначена у файлі-звіті «Відібрані файли (Ноутбук ОСОБА_4 ).html», який разом із самими файлами було записано на оптичний диск, що, згідно з протоколом, до нього додається. Також, виготовлявся криміналістичний файл-образ (відбулось копіювання) твердотілого накопичувача із іменем «NVMe SAMSUNG MZVLB256.e01», який записувався на зовнішній портативний накопичувач інформації Seagate, SN: NA9QAD4X в каталог з іменем «Ноутбук ОСОБА_4 ». Носії інформації НЖМД (ймовірно, мається на увазі «накопичувач на жорсткому магнітному диску») та оптичний диск було запаковано у сейф-пакет № 0009445.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України). У частині другій цієї статті визначено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста. (ч. 2 ст. 168 КПК України).

У разі тимчасово вилученого майна під час обшуку клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч. 5 ст. 171 КПК України). На це вказує скаржник, стверджуючи, що на вилучену інформацію так і не було накладено арешт.

Згідно ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України;

4) у разі скасування арешту.

Враховуючи доводи скаржника та детектива, які стверджують про різний правовий статус вилученої інформації, необхідно встановити, чи є вилучена інформація тимчасово вилученим майном у розумінні КПК України. Як вбачається з норм ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном. З урахуванням зазначеної раніше норми ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном є речі, документи, гроші тощо, які мають одну із спеціальних ознак (засіб або знаряддя вчинення кримінального правопорушення або інша ознака), і, якщо вони були вилучені під час обшуку, не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу.

Аналізуючи ухвалу слідчої судді Вищого антикорупційного суду від 30.09.2020 року про надання дозволу на проведення обшуку, можна встановити, що там дійсно не зазначено дозволу на вилучення інформації. Проте, необхідно оцінити, чи може вилучена інформація взагалі набувати статусу тимчасово вилученого майна. Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження (ч. 1 ст. 99 КПК України). До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених ч. 1 ст. 99 КПК України, можуть належати: 1) матеріали фотозйомки, звукозапису, відеозапису та інші носії інформації (у тому числі електронні); 2) матеріали, отримані внаслідок здійснення під час кримінального провадження заходів, передбачених чинними міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України; 3) складені в порядку, передбаченому КПК України, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії; 4) висновки ревізій та акти перевірок.

У свою чергу, у кримінальному провадженні арешт може накладатись на майно (ч. 1 ст. 170 КПК України). У кримінальному процесуальному законі цього визначення нема, проте воно міститься у цивільному законодавстві. Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст. 190 Цивільного кодексу України). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ч. 1 ст. 179 ЦК України).

Беручи до уваги зазначені положення законодавства, можна стверджувати, що інформація може набувати статусу тимчасово вилученого майна, якщо вона є документом в розумінні КПК України та набуває статусу майна у формі речі чи майнового права. Тільки якщо вона була вилучена як носій інформації (в тому числі, електронний), можна стверджувати про набуття нею такого статусу, оскільки тоді вона набуватиме форми речі. У свою чергу, носій інформації, на якому знаходилася інформація (мова йде про твердотілий накопичувач NVMe SAMSUNG MZVLB256, Serial No.: S4ELNF1N49784 з ноутбука ThinkPad X1, SN: PF-2A7ZWS, яким користується ОСОБА_4 ) не був вилучений, а залишився у володільця. Слідча суддя звертає увагу на те, що інформація у цьому випадку залишилася у володільця на носії, та не набула форми матеріального об`єкта (речі) при виготовлені її копії. Таке копіювання всієї інформації через створення файлу-образу спеціалістом ОСОБА_6 з твердотільного накопичувача «NVMe SAMSUNG MZVLB256.e01» передбачене положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України. Слідча суддя бере до уваги доводи детектива, що такі дії були зумовлені необхідністю дослідити файли в подальшому (а також для відновлення видаленої інформації, детального пошуку за ключовими словами, повноцінного огляду або експертного дослідження) та з метою недопущення надмірного вилучення речей. З урахуванням проведених дій, копіювання інформації запобігає надмірному вилученню речей під час обшуку, а також є більш пропорційним заходом втручання у права осіб, оскільки речі залишаються у володільця.

Слідча суддя приходить до висновку, що вилучена інформація не має статусу тимчасово вилученого майна. Отже, слідча суддя приходить до висновку, що у задоволенні скарги потрібно відмовити.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 307 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у задоволенні адвоката ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність детективів Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, вилученого в межах кримінального провадження № 0000379 від 12.06.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1