Справа № 147/1187/20
Провадження № 1-кп/147/132/20
ВИРОК
іменем України

21 грудня 2020 року смт. Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого,
за ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 08 травня 2020 року близько 13.00 год., знаходячись в с. Оляниця Тростянецького району Вінницької області, на вулиці біля магазину «Продукти» знайшов полімерний пакет з вмістом подрібненої речовини рослинного походження канабіс, для власного вживання, без мети збуту. В подальшому ОСОБА_4 зберігав для власних потреб без мети збуту наркотичну речовин, яка згідно з висновком експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України №824 від 15.05.2020 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг яких заборонено канабісом, масою 37,39 грам, до 14.00 год. 08 травня 2020 року, тобто до часу вилучення працівниками поліції в ході проведення огляду.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному проступку визнав повністю, щиро розкаявся, розповів про мотиви та обставини вчинення кримінального правопорушення, вказав, що навесні 2020 року в с. Оляниця біля магазину знайшов пакет з вмістом наркотичної речовини - марихуани, яку взяв для власних потреб і мав на меті вжити, проте цього ж дня цей згорток був вилучений працівниками поліції.
Суд з`ясував, що обставини справи ніким із учасників судового провадження не оспорюються і кожен з них правильно розуміє зміст цих обставин. Суд також впевнився у добровільності їх позиції та роз`яснив процесуальні наслідки зазначених дій, передбачені ч.2 ст. 394 КПК України. З урахуванням думки всіх учасників процесу, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються і судовий розгляд було обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що стосуються його особи.
Оскільки обвинувачений визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченого, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 309 КК України.
Таким чином суд вважає доведеним вчинення ОСОБА_4 незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України
При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України, є кримінальним проступком, не одружений, не працює, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою в психіатричний кабінет м. Ладижин не звертався, за місцем проживання характеризується з негативної сторни.
Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.
Відсутність обставин, які обтяжують покарання.
З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останньому відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 309 КК України (в редакції Закону України № 270-VI від 15.04.2008, що діяла на момент вчинення кримінального правопорушення), що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 1634,50 грн.
Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 1634,50 грн. (одна тисяча шістсот тридцять чотири грн. 50 коп.).
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 19 травня 2020 року на речовину рослинного походження, яку упаковано до спеціального пакету "Національна поліція України Головне слідче управління" № 7157154.
Речовий доказ у кримінальному провадженні №0000107 - речовину рослинного походження, яка упакована до спеціального пакету "Національна поліція України Головне слідче управління" № 7157154 - знищити.
Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1