Справа № 184/947/20
Номер провадження 1-кп/184/182/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000299 від 08.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-

за участю: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

08.05.2020 близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на автомобільній стоянці біля ринку «35-го мікрорайону» за адресою вул. Соборна, буд. 5 у м. Покров Дніпропетровської області.

В цей же день та час, знаходячись там же ОСОБА_3 підійшов до автомобіля марки ВАЗ 21099 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якому були відкриті передні ліві двері, а на водійському сидінні сидів потерпілий ОСОБА_6 .. Після чого ОСОБА_3 побачив, що на передньому правому (пасажирському) сидінні вказаного автомобіля лежать грошові кошти належні ОСОБА_6 , після чого у ОСОБА_3 з корисливих спонукань винник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення вказаних грошових коштів, належних ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, в той же день, перебуваючи там же, близько 15 години 30 хвилин ОСОБА_3 підійшов до передніх лівих (водійських) дверей автомобіля, які були відчинені, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, протягнув руку через переднє ліве (водійське) сидіння автомобіля на якому сидів ОСОБА_6 та відкрито викрав з переднього пасажирського сидіння грошові кошти в сумі 97 гривень.

Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись в подальшому викраденими грошовими коштами на власний розсуд. Вказаними діями ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 97 гривень.

Під час судового засідання обвинувачуваний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав показання, що в 2020 році в теплу пору приблизно о 15 год. він перебував в стані алкогольного сп`яніння на стоянці ринку в 35-му мікрорайоні м.Покров, де побачив машину «Лада» НОМЕР_2 , в якому на передньому водійському сидінні сидів потерпілий ОСОБА_6 . Оскільки раніше він візуально бачив потерпілого, то вирішив підійти до нього та привітатися. Передні ліві дверцята автомобіля були відчинені. Нахилившись до водія і привітавшись із ним, він ( ОСОБА_3 ) побачив гроші, які лежали спереду на пасажирському сидінні. Після того він ( ОСОБА_3 ) протягнув руку і забрав зазначені грошові кошти. Потерпілий побачив зазначені дії і просив не забирати гроші, проте він ( ОСОБА_3 ) не зважив на прохання потерпілого і з викраденими грошима пішов додому. Приблизно через годину до нього приїхали працівники поліції, яким він добровільно віддав грошові кошти у розмірі 97 грн., після чого поїхали до відділення поліції, а потім до лікарня для встановлення стану алкогольного сп`яніння.

У вчиненому щиро розкаюється, неодноразово просив вибачення у потерпілого та сприяв слідству у розкритті злочину. Мотиви вчиненого пояснює перебуванням у стані алкогольного спяніння.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, судом з`ясовано добровільність позиції обвинуваченого у визнанні вказаних обставин, а відтак у суду відсутні будь-які сумніви з цього приводу, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився допитом обвинуваченого, та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч. 5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, доходить висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступень тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином; наявність пом`якшуючих та обтяжуючої обставин; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, неодружений, має на утриманні малолітню дитину (сплачує аліменти), на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий. Крім того судом приймаються до уваги висновки, що містяться у досудовій доповіді, складеної Покровським міським сектором філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, а саме високу ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки для суспільства. Відповідно до вказаного висновку органу пробації, досягнути належної поведінки без застосування покарання пов`язаного з ізоляцією від суспільства можливо за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.
Таке покарання, на переконання суду, є співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

З огляду на встановлене, керуючись принципами справедливості, домірності, пропорційності та індивідуалізації покарання, враховуючи те, що вчинений обвинуваченим злочин є нетяжким та ненасильницьким, характеризується позитивно, обвинувачений має міцні соціальні зв`язки з донькою, на яку сплачує аліменти, постійне місце проживання, відповідно до висновку пробації після вчиненого злочину пройшов курс лікування від алкогольної залежності, приймаючи до увагу позицію прокурора, висловлену у судових дебатах, та висновки Покровського міського сектору філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде домірним покаранням вчиненому злочину, відповідати превентивним цілям кримінального Закону, а тому вважає за можливе застосувати до обвинуваченого норми ст.75 КК України та звільнити від відбуття покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень ст.100 КПК України.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні запобіжний захід не застосовувався. Підстав для його обрання та застосування суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 02 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 01 (один) рік 06 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 97 гривень, передані під розписку потерпілому ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити потерпілому.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1