печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2020 року в рамках кримінального провадження №0000747,-
ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась 16.11.2020 року з клопотанням в якому просить просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2020 року у справі № 757/29992/20-к. В обґрунтування клопотання посилається на те, що вказаною ухвалою було накладено арешт на вилучене під час обшуку в житлових приміщеннях майно, у тому числі, й на грошові кошти ОСОБА_5 . При цьому, досудове розслідування у кримінальному у провадженні №00000747 здійснюється саме щодо неправомірних дій службових осіб ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ», які використовували вищезазначені підприємства з ознаками фіктивності. Проте, для арешту грошових коштів на вказаних вище рахунках були відсутні правові підстави, оскільки жодних доказів причетності ОСОБА_5 до ТОВ «АБСОЛЮТ-КЛІМАТ» чи будь-яких інших підприємств стороною обвинувачення не надано та за місцем проведення обшуку - АДРЕСА_1 взагалі не виявлено жодного документу або речей, які стосуються фінансово-господарської діяльності вищезазначених підприємств. З огляду на викладене, адвокат вважав, що арешт майна підлягає скасуванню, оскільки його накладено необґрунтовано. У судове засідання заявник не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином. У судове засідання прокурор не з`явився, про розгляд клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що Шостим слідчим відділом РКП СУ ФР Головного управління ДФС у місті Києві здійснюється досудове розслідування, а прокуратурою міста Києва процесуальне керівництво у кримінальному проваджені № 0000747 за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 27.07.2020 року у справі № 757/29992/20-к накладено арешт на предмети, речі та документи які вилучено під час проведення обшуку у тому числі на грошові кошти сумі 363 00 грн., 12 500 доларів США та 500 фунтів стерлінгів. За своїм змістом клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 про скасування вказаного арешту є апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2020 року, проте при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту. Порядок скасування арешту майна визначений статтею 174 Кримінального-процесуального кодексу України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу ( ч. 2 ст. 170 КПК України). Таким чином, можливість накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, закон не пов`язує з наявністю в кримінальному провадженні підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями, а також спеціальної мети - забезпечення цивільного позову чи можливої конфіскації майна. Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2020 року, при накладенні арешту на майно, слідчий суддя виходив з того, що прокурором було доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тау випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню. Тому слідчим суддею з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки вилучені під час обшуку предмети, речі та документи свідчать про ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах невстановленими особами, а також є необхідними для документування кримінальних правопорушень шляхом використання під час проведення інших слідчих (розшукових) дій накладено арешт на вилучені під час обшуку речі та враховано, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено. Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку що обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагали вжиття такого засобу державного регулювання як накладення арешту. Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б спростовувало висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2020, та надало б слідчому судді підстави вважати, що необхідність у накладенні арешту на грошові кошти на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається адвокат в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування шляхом оцінки в сукупності з іншими зібраними у справі доказами. Керуючись ст. ст. 22, 98, 167, 170, 174, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27.07.2020 року в рамках кримінального провадження №0000747 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1