н/п 1-кп/490/635/2018
У Х В А Л А

22 березня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миколаїв справу за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
у скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України
ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
у скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.307, ч.2ст.309 КК України

в с т а н о в и в :

Ухвалою суду продовжено строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до 27.03.2016р.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 оскільки такий спливає.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не зникли, обвинувачений ОСОБА_6 може скритися від суду, може впливати на свідків, та продовжувати вчиняти нові злочини. Прокурор вказав, що інші запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 через відсутність соціальних зв?язків, та через неможливість забезпечити припинення вчиняти інші злочини. Прокурор вважає, що залишився ризик того, що будучи на волі обвинувачений ОСОБА_6 продовжить вчиняти інші злочини, та чинитиме тиск на свідків, оскільки більшість свідків ще не допитані.
Прокурор в судовому засіданні вказав, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ризики, передбачені ст.177 КПК України не зникли, обвинувачений ОСОБА_7 може скритися від суду, може впливати на свідків, та продовжувати вчиняти нові злочини. Прокурор вказав, що інші запобіжні заходи не будуть достатніми для забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 через відсутність соціальних зв?язків, та через неможливість забезпечити припинення вчиняти інші злочини.
Захисник ОСОБА_4 заперечив проти продовження строків тримання під вартою його підзахисного, вказав, що вказані прокурором підстави ним не підтвердженні, обвинувачений має в м.Миколаєві постійне місце проживання, має тісні соціальні зв?язки, оскільки трудовий колектив клопотав за нього, вважає, що запобіжний захід відносно нього можливо змінити на домашній арешт.
Захисник ОСОБА_5 при обговоренні питання про зміну, продовження чи скасування запобіжного заходу поклався на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що вже більше року під вартою, а просив його з під варти звільнити, він єдиний заробітчанин в сім?ї, просив тримання під вартою замінити на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що має постійне місце проживання, тому просив замінити запобіжний захід на домашній арешт.
Суд вислухавши думку учасників процесу, допитавши обвинувачених, прийшов до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 слід продовжити, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, тому може впливати на свідків та продовжувати вчиняти нові злочини.
Суд також вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 слід продовжити, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 раніше судимий, відбував покарання реально та має досвід спілкування з учасниками кримінального процесу, тому може впливати на свідків та продовжувати вчиняти нові злочини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176,177,183,184,197,315,316, 331 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 27.03.2016р. по 25.05.2016р.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з 27.03.2016р. по 25.05.2016р.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя