Справа № 946/4972/20
Провадження № 1-кс/946/1681/20
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 серпня 2020 року слідча суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оріхівка Болградського району Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше у відповідності до ст.89 КК України не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

І. Суть клопотання

1.1. 12.08.2020 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернувся старший слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , із клопотанням, погодженим із прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

1.2. В обґрунтування клопотання старший слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000992 від 11.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та вказує на те, що ОСОБА_6 , знаходячись в м. Ізмаїлі Одеської області, всупереч передбаченому законом порядку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків в результаті таких своїх дій, без передбаченого законом дозволу, порушуючи Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992 року, постанову Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» № 2471-ХІІ від 17.06.1992 року, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи, аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України №662 від 21.08.1998 року, придбав у невстановленої у ході проведення досудового розслідування особи два корпуси до ручних осколкових гранат РГД-5, один запал ручної гранати модернізованим УЗРГМ та один запал ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2, які пізніше без передбаченого законом дозволу, зберігав в автомобілі марки «RANGE ROVER» державний номерний знак НОМЕР_1 , без мети збуту.

11.08.2020 року, у період часу з 10:35 годин по 12:33 години, на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.07.2020 року проведено санкціонований обшук автомобіля марки «RANGE ROVER» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , який був припаркований за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого виявлено та вилучено: два корпуси до ручних осколкових гранат РГД-5, один запал ручної гранати модернізованим УЗРГМ та один запал ручної гранати модернізованим УЗРГМ-2, які призначені для ініціювання вибуху розривного заряду гранат, які ОСОБА_6 незаконно придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

1.3. Вказані обставини органом досудового розслідування попередньо кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України.

1.4. 11.08.2020 року о 10:35 годині ОСОБА_6 затримано та поміщено до ізолятору тимчасового тримання №9 ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Михайлівська, 27.

1.5. 11.08.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

1.6. Підставою для винесення клопотання стало те, що на теперішній час є достатньо підстав вважати, що специфічність вилучених боєприпасів, а саме ручних гранат РГД-5, надзвичайну суспільну небезпечність ручних гранат, та той факт, що підозрюваний зміг придбати ручні гранати, може свідчити про наявність у останнього доступу до зброї, а відтак і ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, тобто можливість повторного придбання зброї без передбаченого законом дозволу. Крім того, цілком обґрунтовано можна припустити, що вилучені ручні гранати призначалася для подальшого використання у злочинній діяльності, а відтак і у наявності у підозрюваного умислу вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

ІІ. Процедура та позиції сторін

2.1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

2.2. Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.

2.3. Захисник заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, посилаючись на те, що її підзахисний інкримінований злочин не вчиняв. Заявлені органом досудового розслідування ризики відсутні; прямих доказів винуватості ОСОБА_6 у незаконному носінні, зберіганні, придбанні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, на час розгляду клопотання не здобуто. Звернула увагу, що надані до матеріалів клопотання довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів не можуть бути прийняті слідчим суддею до уваги, оскільки у відповідності до ст.71 КПК України спеціаліст не може надавати будь-які висновки у кримінальному провадженні. Окрім цього, при обрані запобіжного заходу просила врахувати позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання, а також наявність міцних соціальних зв`язків.

2.4. Підозрюваний підтримав захисника, пояснивши, що інкримінований злочин не вчиняв.

ІІІ. Кримінальне процесуальне законодавство (КПК України)

Стаття 176. Загальні положення про запобіжні заходи

[…] 3. Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Стаття 177. Мета і підстави застосування запобіжних заходів

1. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

2. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 182. Застава

4. Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

5. Розмір застави визначається у таких межах:

[…] 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб […].

Стаття 183. Тримання під вартою

1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років […].

3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

4. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людин и […].

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу

1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним […] кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ІV. Оцінка слідчої судді

(А) Перевірка законності затримання особи в поряду статті 208 КПК України

4.1. Перша частина параграфу 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав людини вимагає негайного автоматичного перегляду посадовою особою, уповноваженою здійснювати судові функції, обставин затримання (Sabeur Ben Ali v. Malta, judgment of 29 June 2000, § 29).

4.2. Відповідно до протоколу затримання від 11.08.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 був затриманий 11.08.2020 року о 10 год. 35 хв. безпосередньо після проведення обшуку та вилучення зброї (а.с.21-23).

4.3. Також зі змісту протоколу затримання слідує, що затриманому ОСОБА_6 було повідомлено зрозумілою для нього мовою у вчиненні якого злочину він підозрюється, про що свідчить його власноручний підпис та підписи понятих.

4.4. За вказаних обставин слідча суддя вважає, що затримання ОСОБА_6 без ухвали слідчого судді є законним та відповідає підставам, передбаченим п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

(Б) Загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини

(І) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.5. Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття «обґрунтована підозра» відповідно до мети підпункту «с» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю «обґрунтоване обвинувачення» й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття «обґрунтована підозра» і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

4.6. Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 §1 (с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

4.7. Метою тримання особи під вартою якраз і є забезпечення доправлення її до компетентного органу для виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, зокрема допиту. Мета ж допиту сприяти подальшому кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або зняття конкретних підозр, що обґрунтовують арешт (рішення ЄСПЛ від 29.11.1988 р. у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», від 16.10.2001 р. «О`Хара проти Сполученого Королівства»).

4.8. Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за ознаками незаконного носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

4.9. Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що стверджується: протоколом обшуку від 11.08.2020 року (а.с.10-12); довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів № 137 від 11.08.2020 року (а.с.13); довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів

№ 138 від 11.08.2020 року (а.с.14); іншими доказами в їх сукупності.

(ІІ) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

4.10. У клопотанні слідчий СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області вказував на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

4.11. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

4.12. У справі «Смирнов проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».

4.13. Слідча суддя вважає, що заявлені слідчим і прокурором ризики заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч.1 ст.263 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення для можливого ризику втечі, який однак повинен оцінюватися у світлі наведених у п.4.12 факторів. Тому, слідча суддя враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , у сукупності з такими обставинами, як відсутність місця роботи та офіційних джерел доходу, а також специфічність вилучених боєприпасів та їх надзвичайну суспільну небезпечність.

Слідча суддя вважає за можливе не давати оцінку наданій захисником позитивній характеристиці, оскільки вона не містить дату її надання, а також стосується періоду часу до 2004 року, тобто характеризує підозрюваного віком до 16 років.

4.14. Вказані обставини у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати наявними ризики, передбачені пунктами 1 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, на які вказує слідчий та прокурор.

(ІІІ) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.15. Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, сукупність відомостей про особу ОСОБА_6 , слідча суддя вважає, що більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

4.16. Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість злочину у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , беручи до уваги встановлені ризики, передбачені пп.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, інші обставини кримінального правопорушення, слідча суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень, який, на думку слідчої судді, є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

V. Висновок слідчої судді

5.1. За вказаних обставин, слідча суддя дійшла висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, що виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою, строком до 10 год. 35 хв.09 жовтня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

1. Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

2. Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», строком 60 днів, починаючи обрахунок з моменту фактичного затримання з 11 серпня 2020 року о 10 год. 35 хв., тобто до 10 год. 35 хв. 09 жовтня 2020 року.
3. Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного терміном до 09 жовтня 2020 року обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, та його явки за викликом.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

4. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя: ОСОБА_1