Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/698/20
В И Р О К
Іменем України

13 серпня 2020 року м. Гребінка

Гребінківський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні з повною технічною фіксацією в залі суду обвинувальний акт, який надійшов з угодою про примирення у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000019 від 20.07.2020 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, осіб на у триманні не має, військовозобовязаного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 05.05.2011 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 09.02.2012 року Гребінківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України приєднано 1 місяць позбавлення волі за вироком Гребінківського районного суду Полтавської області від 05.05.2011 року. Остаточно засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 14.08.2015 року з невідбутим строком покарання: 1 рік 7 місяців 3 дня, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
16.07.2020 року ОСОБА_4 , перебуваючи на території подвір`я за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, таємно, умисно та протиправно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон марки «HuaweiY3 CRO-U00», належний потерпілому ОСОБА_5 вартість якого відповідно до висновку експерта № 1670 від 27.07.2020 року становить 483 грн. 33 коп., чим спричинив потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, в діях ОСОБА_4 містяться ознаки діяння, що підпадає під кваліфікацію ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що вчинено повторно.
30.07.2020 року між потерпілим у кримінальному провадженні ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 було укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні №0000019. Відповідно до умов даної угоди потерпіла особа та підозрюваний у кримінальному провадженні виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється; зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди; констатовано факт примирення між потерпілим і підозрюваним та відсутність будь-яких претензій потерпілої сторони до підозрюваного, а також сторони узгодили міру покарання підозрюваного ОСОБА_4 . Також, зі змісту угоди вбачається, що потерпілому та підозрюваному роз`ясненні наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.
В судовому засіданні 13.08.2020 року обвинувачений ОСОБА_4 підтримав укладену 30.07.2020 року між ним та потерпілим угоду про примирення, підтвердив суду, що кримінальне правопорушення ним було вчинено у відповідності до обставин, викладених у обвинувальному акті, свою вину у вчиненому він визнає повністю та щиро розкаюється у вчиненому. Просить суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду про примирення і призначити узгоджену в ній міру покарання. Підтвердив суду, що угода про примирення між ним та потерпілим укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Завдані збитки потерпілій стороні фактично відшкодовано.
Також, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснені в суді всі обмеження щодо права оскарження угоди, роз`яснені наслідки невиконання взятих на себе обов`язків. При цьому останній зазначив, що наслідки затвердження даної угоди йому відомі та зрозумілі.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав укладену угоду та зазначив, що між ним та обвинуваченим ОСОБА_4 досягнуто примирення та згоди, зважаючи на відсутність завданих збитків.
З угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним убачається, що розмір заподіяної потерпілому шкоди в сумі 483,33 грн. повністю відшкодовано. Зі змістом ст. 473 КПК України потерпілий ознайомлений, наслідки угоди йому зрозумілі, угода укладена ним добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті що передбачені в угоді.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди про примирення, вважаючи, угоду такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення (злочину), так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, та його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України. Згідно з положеннями ст.12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до нетяжких злочинів.
При цьому, судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 474 КПК України з`ясовано, що обвинувачений визнає вину в обсязі, пред`явленого обвинувачення, а також цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому у суду не виникає необхідності витребувати документи, а також викликати в судове засідання інших осіб та опитувати їх для з`ясування добровільності укладеної угоди. Сторони повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення. Укладення угоди є правомірним, та таким, що відповідає інтересам потерпілого, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Також, судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України. Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень КК України. Узгоджена сторонами міра покарання передбачена в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України та відповідає загальній меті призначення кримінального покарання, визначена з урахуванням характеру та тяжкості вчиненого злочину, ступеня здійснення злочинного наміру, даних про особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання, та є достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Таким чином, перевіривши угоду про примирення між потерпілою особою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать вимогам кримінально-процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи сторін та інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, сторони дійсно примирились, що підтверджено в судовому засіданні, і як вбачаться з матеріалів кримінального провадження, та погодили вид покарання.
Крім того, судом враховані наявність пом`якшуючих відповідальність обставин згідно ст. 66 КК України, якими є щире каяття, сприяння органу досудового розслідування розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди. Обтяжуючих обставин судом у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.
При цьому, суд враховує особу обвинуваченого, його відношення до скоєного.
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне на підставі ст. 468, ст. 469, ст. 471 КПК України затвердити угоду про примирення, яка укладена між потерпілим ОСОБА_5 з одного боку та підозрюваним ОСОБА_4 з іншого боку та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням на 1 (один) рік з покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і судового провадження не обирався.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 368-371, ч. 2, ст. 373, ст. ст. 374-376, п. 1 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 471, 474, 475 КПК України, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

у х в а л и в :
Угоду про примирення, укладену 30.07.2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000019 від 20.07.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном у 1 (один) рік.
Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт гр. України серії НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати на проведення товарознавчої експертизи в розмірі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 коп.
Речові докази мобільний телефон марки «HuaweiY3 CRO-U00» повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Вирок суду може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Гребінківський районний суд Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинувачуваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_6