ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2749/19 Справа № 210/2053/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського Апеляційного суду у складі:
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
її адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000602 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 на вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянку України, українку, з середньою освітою, офіційно не працевлаштовану, не одружену, мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:
- 01.06.2017 року вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнена від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 14.02.2018 року вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі;
- 27.04.2018 року Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.02.2018 року скасовано та ухвалено новий вирок, яким на підставі ст. 71 КК України призначено покарання, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до даного покарання не відбутої частини покарання, призначеного за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.06.2017 року, у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць,
визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 квітня 2018 року, остаточно призначене ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання в кримінально-виконавчому закладі закритого типу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 ухвалено не обирати.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з 06 липня 2018 року.
Вирішено долю речових доказів.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою та засуджено за те, що вона в період часу з 13.50 годин до 14.00 годин, 24.03.2018 року, перебуваючи в приміщенні магазину «Карамелька», розташованому по проспекту Металургів, 9 в Металургійному районі міста Кривого Рогу, із жіночої сумки ОСОБА_10 повторно таємно викрала жіночий гаманець вартістю 224,55 гривень з грошима у сумі 1000 гривень, банківською карткою банку «Приватбанк» та польською побутовою карткою на ім`я ОСОБА_10 , та з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникла, завдавши потерпілій матеріальні збитки на загальну суму 1224,55 гривень.
Крім того, в період часу з 22.00 годині до 24.00 години 26.03.2018 року, ОСОБА_7 ,, перебуваючи в приміщенні кафе «Дерев`яшка», розташованого в парку «ім. Богдана Хмельницького» по проспекту Металургів, 1-а Металургійного району м. Кривого Рогу, таємно, повторно викрала мобільний телефон "ASUS ZenFone 4", який без нагляду залишив на столі ОСОБА_11 , вартістю 1175 гривень, та з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникла, завдавши потерпілому матеріальні збитки на вказану суму.
Крім того, приблизно о 23.10 годин 30.03.2018 року, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні того ж кафе таємно, повторно викрала жіночу сумку вартістю 294,80 гривень, в якій знаходилися інші речі та з викраденим зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_12 матеріальні збитки на суму 654,13 гривень.
Крім того, приблизно о 13.50 годині 31.03.2018 року, ОСОБА_13 , перебуваючи в приміщенні магазину «ХС», розташованому по вул. Соборності, 35 в Металургійному районі міста Кривого Рогу, із кишені куртки ОСОБА_14 таємно, повторно викрала мобільний телефон «Xiaomi Redmi NOTE 4» вартістю 3199,40 гривень, та з викраденим зникла, завдавши потерпілій ОСОБА_15 матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляційних скаргах:

- обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок змінити та застосувати до неї ст. 69 КК України, призначивши їй покарання у вигляді 2 роки 2 місяці.
Вважає, що вирок надто суворий, оскільки вину у скоєному вона визнала повністю, допомагала слідству, речі, які були викрадені, повернуті потерпілим, а гроші частково повернуті.

- прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 просить вирок змінити через істотні, на його думку, порушення вимог кримінального процесуального закону, виключити у резолютивній частині вироку посилання на визначення закладу відбування покарання, закритого типу.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вважає, що, згідно зі ст. 86 Кримінально-виконавчого кодексу України вид колонії, в якій засуджені до позбавлення волі відбувають покарання, визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань.
Однак, у резолютивній частині вироку, суд призначаючи покарання ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі, в порушення ч. 4 ст. 374 КПК України, безпідставно, на думку апелянта, вказав тип закладу відбування покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити, а апеляційну скаргу обвинуваченої залишити без задоволення, думку обвинуваченої та її адвоката, які вважали вирок суду незаконним та необґрунтованим та просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити в повному обсязі, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченої та прокурора не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що районний суд вказаних вимог дотримався у повному обсязі.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК в апеляційному порядку вирок суду першої інстанції перевіряється в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 185 КК України, - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_7 про несправедливість винесеного судом першої інстанції вироку, колегія суддів вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження потерпілому та кваліфікація її дій за ч. 2 ст. 185 КК України, судом першої інстанції зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності, із дотриманням вимог кримінального процесуального Закону, про що у вироку наведено докладні мотиви.
Згідно з вимогами статей 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.
Виходячи з положень статті 50 КК України рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.
Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченій ОСОБА_7 виду та міри покарання, суд першої інстанції врахував обставини, при яких скоєно злочин те, що вину у скоєних злочинах визнала повністю та розкаялась, тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості. Були враховані і дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, у тому числі за вчинення аналогічних злочинів, у лікаря-нарколога не перебувала та не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, у шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштована, дітей на утриманні не має.
Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 14.03.2019 року, щодо обвинуваченої ОСОБА_7 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинувачену, її спосіб життя, історію правопорушень, а також оцінку ризику скоєння повторного правопорушення, відмічено дуже високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення. Орган пробації вважав, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.
Також судом враховано наявність обставин, що обтяжують її покарання, - рецидив злочину.
Обставинами, що пом`якшують її покарання, суд визнав щире каяття та активне сприяння розкриттю даних злочинів.
Тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обгрунтованість призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місців, яке є необхідним та достатнім для її виправлення, та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.
При цьому колегія суддів враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, де суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про необхідність виключення з резолютивної частини вироку посилання на визначення закладу відбування покарання, закритого типу, то колегія суддів зазначає, що вказані доводи не підлягають задоволенню, оскільки вказане не вплинуло на правильність прийнятого рішення по суті, та його не можна визнати суттєвим порушенням.
Вирок суду щодо ОСОБА_7 , як видно з його змісту, належним чином вмотивований, обґрунтований та законний.
Істотних порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну оскаржуваного вироку під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченої та прокурора, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_9 та обвинуваченої ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 серпня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченою, що тримається під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

Судді: