Провадження №1-кс/463/415/20
УХВАЛА

20 січня 2020 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 від розгляду судового провадження № 463/10362/19 (провадження № 1-кс/463/66/20) за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові, ОСОБА_5 від 14.11.2019 про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000709 від 12.08.2019, -
в с т а н о в и в :
в провадження слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000709 за ч. 1 ст. 375 КК України (постановлення суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 завідомо неправосудної ухвали)
Слідчим суддею ОСОБА_3 заявлено самовідвід, оскільки він із суддею ОСОБА_6 перебуває у дружніх відносинах і який є його колегою по роботі.
Сторони в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду заяви без їх участі, оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід.
Оглянувши матеріали клопотання, вивчивши матеріали заяви про самовідвід відвід, суд вважає, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
З матеріалів скарги та заяви про самовідвід вбачається, що скаржник просить скасувати постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000709 за ч. 1 ст. 375 КК України (постановлення суддею Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_6 завідомо неправосудної ухвали), з яким слідчий суддя ОСОБА_3 перебуває у дружніх відносинах і який є його колегою по роботі.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.
Таким чином, враховуючи вищенаведене та зазначені в заяві обставини, з метою забезпечення справедливого розгляду скарги незалежним і безстороннім судом, суд приходить до висновку, що заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 слід задовольнити.
Керуючись, ст.ст.75, 80, 81 КПК України, -
постановив :
заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 - задовольнити.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_3 від розгляду судового провадження № 463/10362/19 (провадження № 1-кс/463/66/20) за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого ТУ ДБР у м. Львові, ОСОБА_5 від 14.11.2019 про відмову у визнанні його потерпілим в кримінальному провадженні № 0000709 від 12.08.2019.
Суддя: ОСОБА_1