Справа № 206/6597/19
Провадження № 1-кп/206/82/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретареві - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження № 0001147 від 16.11.2019 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, маючого середню освіту, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.12.1999 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.141 ч. 3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ч.2 ст.142, ч.2 ст. 94 ч.2 ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі строком на 9 років. На підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково 06.10.2006 року, невідбутий термін 1 рік 5 місяців 28 днів;

-23.03.2010 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. Звільнений 25.08.2011 по ст. 3 ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997;

-18.07.2014 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 9 років. Звільнений 05.11.2019 за відбуттям покарання.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника-адвоката - ОСОБА_5
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих умисних злочинів, на шлях виправлення і, перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив і маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, повторно вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин:

15.11.2019, приблизно о 15 год. 32 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в торгівельній залі магазину «Варус №40» за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, буд. 43-Д, підійшов до холодильника з морепродуктами, де побачив на другій полиці холодильника дві залізні банки ікри лососевої зернистої «Шаланда» кожна з яких має вагу 100 грам, та ціну за одну залізну банку 220 грн. 32 коп. згідно судово-товарознавчої експертизи №3827/19 від 19.11.2019. В цей час у ОСОБА_3 раптово виник прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна вчинене повторно.

Далі ОСОБА_3 , реалізовуючи свій раптово виниклий умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, своєю правою рукою взяв з другої полиці холодильника дві залізні банки ікри лососевої зернистої «Шаланда», кожна з яких має вагу 100 грам, по ціні за одну залізну банку 220 грн. 32 коп. згідно судово-товарознавчої експертизи №3827/19 від 19.11.2019. Після чого поклав банки в бокові кишені куртки вдягненої на ньому, та направився до виходу з магазину.

Далі ОСОБА_3 , намагаючись довести свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, до кінця, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, та вони є таємними для оточуючих, утримуючи викрадене майно в бокових кишенях куртки вдягненої на ньому, вийшов через головний вхід до магазину. Однак, довести свій злочинний умисел та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий з викраденим майном працівником служби безпеки магазину «Варус №40».

Відповідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №19 від 19.11.2019, ОСОБА_3 намагався спричинити ТОВ «Омега» матеріальну шкоду на суму 440 грн. 64 коп. (чотириста сорок грн. шістдесят чотири коп.).

13.02.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст.ст. 468, 469, 472, 473, 474 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в якій зазначив, що надає добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, та встановити іспитовий строк 1 (один) рік, та покласти на нього обов`язки, відповідно до п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України, п.п. 2 ч. 3 ст.76 КК України а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений ОСОБА_3 також просив затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив умисні дії, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, за які слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 13.02.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбуття призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь експерта ФОП ОСОБА_6 документально підтверджені витрати за проведення судової експертизи № 3827/19 від 19.11.2019 року у розмірі 400 грн.

Речові докази: диск DVD-R, який зберігається при матеріалах кримінального провадження, залишити зберігатися при матеріалах кримінального провадження.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору, захиснику обвинуваченого.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1