№ 1-кп/243/31/2020
Справа № 243/7182/14
Ухвала

Іменем України

07 лютого 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 5 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0003699 від 15.10.2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за ч.1 ст. 289 КК України,-

Встановив:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду знаходиться вказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч.1 ст. 289 КК України.

07.02.2020 року в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що у травні 2014 року він перебував у Слов`янському відділі міліції за адресою: м. Слов`янськ, вул. Леніна б.30, на другому поверсі, у кабінеті №7, де два слідчих на ім`я ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , стали застосовувати до нього недозволені методи слідства, а саме, два рази вдарили його дубинкою, вимагаючи, щоб він визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, у в`яненні якого він обвинувачується. Під тиском та взяв участь у слідчої дії, в ході якої надав зізнавальні покази. Описати працівників поліції, що застосовували до нього недозволені методи слідства, він не може.

Згідно з ч. 1 ст. 18 КПК України жодна особа не може бути примушена визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушена давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

За змістом ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 4 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження.

Відповідно до ст. 410, ч. 1 ст. 412 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про державне бюро розслідувань", Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв у кримінальному провадженні повинна проводитись неупередженою особою, а також те, що при наявності підстав та доказів вказане ОСОБА_5 діяння може бути розцінене як кримінально-каране, а суд, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, суд вважає за необхідне доручити Директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську провести перевірку зазначених ОСОБА_5 обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час досудового розслідування кримінального провадження № 0003699, працівниками Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 87, 206, 410, 412 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Доручити Директору Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську, що поширює свою діяльність на Донецьку і Луганську області, провести перевірку обставин, викладених ОСОБА_5 у судовому засіданні 07.02.2020 року, про застосування щодо нього недозволених методів розслідування.

Перевірку провести в строк до 17.04.2020 року, про результати перевірки невідкладно повідомити Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.02.2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1