ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/2755/17 Номер провадження 11-кп/814/201/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000456 від 07 травня 2017 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Кустолові Кущі Кобеляцького району Полтавської області, без місця реєстрації та постійного місця проживання, не судимої,

за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2018 року

за участю
прокурора ОСОБА_8
захисника ОСОБА_7
обвинуваченої ОСОБА_6
в с т а н о в и л а :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Цим вироком, ОСОБА_6 визнано винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено їй покарання:
- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 10 (десяти) років позбавлення волі;
- за п. п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років.
Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнана винною у вчиненні злочинів за таких обставин.
На початку квітня 2017 року, точної дати та часу органами досудового розслідування не установлено, ОСОБА_6 прийшла до саморобних наметів, що розташовані в садах між с. Шмиглі та с. Гора Полтавського району Полтавської області, де вона раніше мешкала з жінкою на ім`я ОСОБА_10 , інших даних указаної особи під час досудового розслідування не встановлено, та ОСОБА_11 . На місці в цей час знаходилася ОСОБА_10 , з якою ОСОБА_6 почала розпивати спиртний напій горілку. Через деякий час між ОСОБА_6 та жінкою на ім`я ОСОБА_10 на ґрунті ревнощів виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник раптовий умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень та смерті іншій людині. З цією метою ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні, діючи на виконання свого злочинного умислу, взяла дерев`яну ніжку з під табурету та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла не менше шести ударів по голові невідомої жінки на ім`я ОСОБА_10 , спричинивши їй наступні тілесні ушкодження у вигляді: м`яких покровів голови зі сторони внутрішньої поверхні з наявністю крововиливів в скроневій, лобній ділянці з права з переходом на передню частину обличчя верхню та нижню повіки з права та зліва, далі на виличну ділянку з права та зліва, ніс, перенісся, верхню щелепу, виличну ділянку зліва та з права; крововиливу під тверду мозкову оболонку в лобній ділянці з права; дрібно скалкових переломів кісток лобної кістки заправа, скроневої кістки з права, правої та лівої виличних кісток та дуг, сльозових кісток з права та зліва, верхньої щелепи, піднебінної кістки, клиновидної кістки, решітчастої кістки, носової раковини, носової кістки, сошника, повних переломів правого та лівого вінцевого відростку нижньої щелепи з утворенням дрібних фрагментів з переходом ліній перелому на основу черепа, які доходять до гіпофізарної ямки, рани голови. Від отриманих ударів невідома жінка на ім`я ОСОБА_10 впала в одному з наметів та померла на місці.

Згідно висновку експерта №517 від 08.05.2017 року - 07.08.2017 смерть невідомої жінки на ім`я ОСОБА_10 настала внаслідок грубого зруйнування голови.

У той час, коли ОСОБА_6 продовжувала знаходитись поряд із наметом, в якому лежав труп вбитої невідомої жінки на ім`я ОСОБА_10 , до вказаного місця повернувся ОСОБА_11 . Останній, пройшовши до намету та побачивши труп вказаної жінки на ім`я ОСОБА_10 , поряд з яким стояла ОСОБА_6 із дерев`яною ніжкою з-під табурету та слідами крові, почав звинувачувати останню у вбивстві.

В свою чергу, ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність покарання за скоєний нею злочин, з метою його приховування, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, нанесла ОСОБА_11 не менше п`яти ударів по голові, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: м`яких покровів голови зі сторони внутрішньої поверхні з наявністю крововиливів в лобній ділянці з права з переходом на передню частину обличчя верхню та нижню повіки з права, далі на виличну ділянку з права, ніс, перенісся, верхню щелепу, виличну ділянку зліва, крововиливів під тверду мозкову оболонку в лобній ділянці з права, дрібно скалкових переломів кісток лобної кістки з права, правої виличної кістки сльозової кістки з права, верхньої щелепи, піднебінної кістки, клиновидної кістки, решітчастої кістки, носової раковини, носової кістки, сошника, правого шиловидного відростку, лівої виличної дуги з утворенням дрібних фрагментів з переходом ліній перелому на основу черепа, які доходять до турецького сідла, лінійного перелому правої потиличної кістки, рани голови, - та не менше двох ударів по тулубу в район ребер зліва, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів ребер з крововиливами в м`яку тканину. Від отриманих ударів ОСОБА_11 впав у наметі на труп невідомої жінки на ім`я ОСОБА_10 та помер на місці.

Згідно висновку експерта №516 від 08.05.2017 року - 07.08.2017 року смерть ОСОБА_11 настала внаслідок грубого зруйнування голови.

Після вчинення вбивства невідомої жінки на ім`я ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ОСОБА_6 накрила трупи останніх речами, які знаходились у наметі, переодягалась у чистий одяг, а свій, зі слідами крові, спалила у вогнищі.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та за п.п. 9, 13 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, крім вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України, з метою приховати інший злочин.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Зі змісту апеляційної скарги обвинуваченої вбачається, що вона вважає вирок суду щодо неї несправедливо суворим. Водночас просить скасувати вирок, а її виправдати оскільки вона не вчиняла інкримінованих їй злочинів. Стверджує, що вона знайшла трупи у наметі та втекла, бо злякалась. Наявність на місці злочину її волосся пояснює тим, що певний час проживала разом з загиблими, носила їх одяг, а знайдені сліди її крові тим, що ОСОБА_12 розбив їй голову.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 просить вирок місцевого суду відносно ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

Вказує, що вирок суду не відповідає фактичним обставинам провадження та постановлений із істотним порушенням процесуального закону. Вважає, що органами досудового слідства не доведена вина ОСОБА_6 у в вбивстві потерпілих, а вирок суду ґрунтується лише на її визнавальних показаннях даних під час досудового розслідування. Маються суттєві розбіжності між показаннями ОСОБА_6 під час слідчого експерименту та реальними обставинами кримінального правопорушення, що вказує на надуманість показань обвинуваченої під час проведення слідчого експерименту. Протокол слідчого експерименту вважає недопустимими доказом, оскільки цій слідчій дії не передував допит підозрюваної про обставини, які підлягали перевірці, а по-друге обвинувачена не визнала своєї вини.

Зазначає, що неодноразові скарги ОСОБА_6 на недозволені методи слідства безпідставно залишалися без жодної перевірки органом досудового слідства та судом першої інстанції. Крім того, місцевий суд послався у вироку на речові докази, при цьому не звернув уваги на те, що дані докази стороною обвинувачення не були відкриті обвинуваченій та її захиснику в порядку ст. 290 КПК України та матеріали справи не містять квитанції про прийняття на зберігання цих речових доказів. Викладене свідчить про недопустимість даних доказів і викликає обґрунтований сумнів у правильності висновків експертних досліджень речових доказів та залишків на них, через можливий доступ сторонніх осіб до вказаних доказів за відсутності неналежного зберігання.

В доповненнях до апеляційної скарги, захисник посилається на те, що суд недотримався вимог ст.384 КПК України не роз`яснив обвинуваченій право на розгляд її справи судом присяжних, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону і тягне безумовне скасування судового рішення.

Позиція інших учасників судового провадження
Обвинувачена та захисник ОСОБА_7 підтримали свої апеляційні скарги.

Прокурор ОСОБА_8 заперечувала проти задоволення апеляційних скарг.

Мотиви суду
Переглядаючи вирок суду в межах поданих стороною захисту апеляційних скарг, колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення, виходячи з такого.

За змістом ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Саме таким вимогам відповідає вирок суду щодо ОСОБА_6 .
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування та судовий розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за які вона засуджена, ґрунтуються на зібраних у справі й детально наведених у вироку доказах, які відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених у судовому засіданні та оцінених судом з точки зору належності, допустимості достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Перевіряючи вирок суду в межах апеляційних скарг сторони захисту, колегія суддів вважає їх безпідставними, виходячи з такого.

В матеріалах провадження є текст «Роз`яснення положень КПК України щодо розгляду кримінального провадження судом присяжних», зі змісту якого вбачається, що прокурор відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_13 в присутності захисника ОСОБА_7 05.10.2017 року роз`яснив підозрюваній ОСОБА_6 відповідне право, а підозрювана власноручно написала, що право на суд присяжних під час розгляду кримінального провадження їй роз`яснено та зрозуміло; розглядати кримінальне провадження відносно неї судом присяжних не бажає (т.1 а.с.14-15).

Зі змісту журналу судового засідання вбачається, що 06.10.2017 року в підготовчому засіданні учасникам провадження вручені пам`ятки про їх права та обов`язки. Головуючий суддя ОСОБА_1 роз`яснив ОСОБА_6 щодо розгляду кримінального провадження судом присяжних. ОСОБА_6 , в присутності свого захисника ОСОБА_7 заявила, що роз`яснення їй зрозуміле, розгляду судом присяжних не бажає (т.1 а.с.27).

Також в матеріалах провадження є письмове роз`яснення положень КПК України щодо розгляду кримінального провадження судом присяжних на якому 06.10.2017 року ОСОБА_6 власноручно написала, що право на суд присяжних їй роз`яснено, розглядати справу судом присяжних вона не бажає (т.1 а.с.26).

Технічний носій інформації, на якому зафіксоване, в тому числі, це судове засідання долучений до матеріалів провадження.

Зауважень на журнал судового засідання та технічний запис учасники провадження не подавали.

З огляду на вище викладене, доводи захисника ОСОБА_7 щодо недотримання судом вимог частин першої та другої ст.384 КПК України є безпідставними та спростовуються вище наведеними матеріалами судового провадження.

Колегія суддів критично ставиться до доводів захисника про те, що стороні захисту не відкривалися речові докази якими, в тому числі, обґрунтоване обвинувачення. Ці доводи спростовуються змістом реєстру матеріалів досудового розслідування, а також розписками ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_14 зі змісту яких вбачається, 05.10.2017 року що вони мали доступ до всіх матеріалів кримінального провадження (т.1 а.с.6-13,16-17).

Також неспроможними є доводи апелянта про те, що покладений в основу обвинувального вироку протокол слідчого експерименту являється недопустимим доказом.

Згідно ч.1 ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом.

Мета, порядок проведення та закріплення результатів слідчого експерименту визначаються положеннями ст.240 КПК України. Згідно частини шостої цієї статті, про проведення слідчого експерименту слідчий складає протокол згідно з вимогами КПК України. Крім того, у протоколі докладно викладаються умови і результати слідчого експерименту.

Як вбачається зі змісту вироку, суд оцінив протокол слідчого експерименту, як допустимий доказ. Під час апеляційного перегляду вироку, колегія суддів також не знайшла підстав для визнання цього доказу недопустимим.

Так, з метою перевірки і уточнення відомостей отриманих під час проведення допиту підозрюваної ОСОБА_6 , 13.05.2017 року старшим слідчим СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 проведено слідчий експеримент.

Зі змісту протоколу слідчого експерименту від 13.05.2017 року складеного старшим слідчим ОСОБА_15 вбачається, що слідчий експеримент за участю підозрюваної ОСОБА_6 проведено в присутності понятих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , за участі захисника ОСОБА_7 , спеціаліста інспектора-криміналіста Полтавського РВП ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_18 , експерта Полтавського ОБСМЕ ОСОБА_19 , а також за участі: прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_20 , слідчого СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_21 , о/у СКП Полтавського РВП ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_22 .

В присутності всіх учасників слідчої дії у приміщенні Полтавського РВП Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області підозрюваній було запропоновано дати пояснення про обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому вона підозрюється. На вказану пропозицію підозрювана погодилась та дала детальні пояснення, відповідала на питання, розповідала які удари їй наносила жінка ОСОБА_10 під час сварки та бійки. За допомогою статиста демонструвала механізм нанесення нею ударів жінці ОСОБА_10 , а потім чоловіку ОСОБА_23 , детально описувала палицю, якою наносила удари, розповіла як та чим накрила трупи. Потім детально розповіла про свої подальші дії, а саме про те, як переодягалася та спалювала свій закривавлений одяг, щоб не залишилось слідів крові. Також підозрювана на питання свого захисника пояснила, що вона поміняла свої показання тому, що вирішила розповісти правду. В подальшому підозрювана погодилась поїхати на місце скоєння злочину, а до місця спалення одягу не забажала.

Підозрювана провела слідчу групу до місця події, показала де вона з ОСОБА_10 розпивала спиртне та де ОСОБА_10 схватила підозрювану за волосся та вдарила кулаком по носі.

Зі змісту протоколу слідчої дії вбачається, що на місці події підозрювана детально відповідала на питання слідчого, захисника, експертів. На прохання захисника повторно демонструвала як вона наносила удари. Підозрювана коригувала свої дії, зокрема, пояснила, що в наметі дещо змінена обстановка, уточнювала розмір палиці, якою наносила удари. На запитання слідчого пояснила, що до неї під час слідчого експерименту не застосовувалось фізичне чи психологічне насильство. Після ознайомлення з протоколом слідчого експерименту від учасників слідчої дії зауважень та доповнень не надходило. Підозрювана відмовилася від підписання протоколу, проте, він підписаний іншими учасниками слідчої дії, в тому числі й захисником ОСОБА_14 .

Перебіг слідчого експерименту зафіксовано на оптичному диску, який долучений до протоколу огляду відеозапису (т.1 а.с. 219-230).

Доводи сторони захисту про те, що під час слідчого експерименту підозрювана обмовила себе колегія суддів вважає непереконливими оскільки результати слідчого експерименту об`єктивно підтверджуються сукупністю взаємоузгоджених доказів, покладених в основу вироку, такими як протокол огляду місця події та висновки експертиз.

Так, під час огляду місця події від 07.05.2017 року у наметі виявлено труп жінки на одязі якого маються нашарування бурого кольору, на четвертому пальці правої кисті мається каблучка білого металу, серед видимих тілесних ушкоджень патологічна рухливість лицевого скелету. Біля нижніх кінцівок останків жінки виявлено труп чоловіка, серед тілесних ушкоджень в останнього виявлено патологічну рухливість кісток лицевого скелету, під тулубом чоловіка з лівої сторони виявлено дерев`яну деталь фабричного виробництва з накладенням речовини бурого кольору (т.1 а.с.137-182).

Висновком експерта № 540 від 09.06.2017 року встановлено, що кров ОСОБА_6 належить до ІІ групи, якій властивий антиген А та ізогемоглютинін анти-В, а в крові трупа Невідомої жінки виявлено антиген В, у крові Невідомого чоловіка антиген А (т.2 а.с.92-94).

Згідно висновку експерта № 152 від 16.06.2017 року, при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів та фрагментів зрізів нігтьових пластин з рук невідомого чоловіка виявлена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлено антиген А ізосерологічної системи АВО, який може походити, в тому числі, від ОСОБА_9 (т.2 а.с.102-106).

Згідно висновку експерта № 151 від 16.06.2017 року, при судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту зрізів та фрагментів зрізів нігтьових пластин з рук невідомої жінки виявлено кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлено антигени А і В ізосерологічної системи АВО, які можуть походити або від однієї особи, крові якої вони властиві, або від декількох осіб у разі змішування крові (т.2 а.с.107-111).

Згідно висновків судово-медичних експертиз від 07.08.2017 року № 516-б та № 517-б, показання підозрюваної ОСОБА_6 під час слідчого експерименту загалом не суперечать даним судово-медичної експертизи трупу невідомого чоловіка 35-45 років та невідомої жінки 40-50 років в частині механізму, характеру, локалізації нанесення тілесних ушкоджень в ділянку голови та тулуба (т.2 а.с.. 73-76, 88-91).

Також результати слідчого експерименту об`єктивно узгоджуються з висновками експерта № 564,566 та № 567 від 30.06.2017 року, згідно яких три об`єкти виявлені на каблучці з металу білого кольору, 19 об`єктів, виявлених на балоновій куртці сірого кольору, дев`ять об`єктів, виявлених на светрі сірого кольору є волоссям людини і походять з голови. При морфологічному дослідженні ці волосини не знаходять ознак різкої відмінності між собою та зі зразками волосся з голови ОСОБА_6 .. Даних про можливість виключення цих волосин від ОСОБА_6 не отримано, а походження від трупа Невідомої жінки, трупа Невідомого чоловіка виключається (т.2 а.с.156-158,159-162, 168-171).

Також висновки вище значених експертиз №№ 564,566,567 спростовують версію обвинуваченої щодо походження її волосся на досліджених речах загиблої нібито через те, що до початку 2016 року ОСОБА_6 проживала разом з загиблими та носила їх речі, оскільки більшість з виявлених волосин були вирвані та життєздатні.

Крім того, виявлення життєздатного волосся на каблучці з трупу загиблої повністю узгоджується з результатами слідчого експерименту, під час якого ОСОБА_6 повідомляла, що під час сварки ОСОБА_10 хватала її за волосся (т.1 а.с.216-217).

Також висновки суду першої інстанції та колегії суддів апеляційного суду щодо допустимості слідчого експерименту та спростування доводів апелянтів про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 до проведення цієї слідчої дії недозволених методів спростовується висновком № 132 від 03.08.2017 року судової психологічної експертизи. Згідно експертизи, при проведенні слідчого експерименту від 13.05.2017 року за участю ОСОБА_6 , у її поведінці констатуються психологічні особливості, що властиві для самостійної реконструкції подій, суттєвих ознак психологічного впливу на останню не виявлено. Виражених ознак свідомого введення в оману та відвертої брехні в діях ОСОБА_6 , які надавались 13.05.2017 року під час слідчого експерименту із застосуванням відеозйомки не виявлено. Співвідношення ознак брехні до ознак щирості в діях ОСОБА_6 вирізняються суттєвою перевагою ознак щирості відносно незначних проявів ознак свідомого приховування поодиноких актуальних фактів які стосуються даного кримінального провадження (т.2 а.с.16-24).

Посилання захисника на недопустимість цього доказу, колегія суддів вважає неспроможним, оскільки зміст висновку експерта № 132 від 03.08.2017 року повністю відповідає вимогам ст.102 КПК України, а при його проведенні використовувались , в тому числі, інформаційні джерела та методики на які посилається захисник. Цей висновок підтверджений в суді першої інстанції судовим експертом ОСОБА_24 .. Твердження апелянта про те, що експерт ОСОБА_24 не може бути об`єктивною через незначний стаж роботи та підпорядкування експертної установи в якій вона працює МВС України колегія суддів вважає непереконливими, оскільки при призначенні експертизи та під час допиту в суді експерт ОСОБА_24 була попереджена про кримінальну відповідальність за статтями 384,385 КК України.

Колегією суддів апеляційного суду була призначена перевірка заяви обвинуваченої ОСОБА_6 про застосування до неї недозволених методів слідства під час досудового розслідування.

На підставі матеріалів службового розслідування, допитів ОСОБА_6 та усіх працівників поліції, які здійснювали досудове розслідування кримінального провадження № 0000456 від 07.05.2017 року та здійснювали слідчі (розшукові)дії було встановлено, що всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії у вказаному провадженні проводились за участі захисника ОСОБА_6 .. Фактів застосування відносно ОСОБА_6 недозволених методів слідства не встановлено.

Слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_25 постановою від 10.09.2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000098 від 12.02.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.365 КК України закрив у зв`язку з відсутністю складу злочину в діях службових осіб ГУНП в Полтавській області.

Під час апеляційного перегляду вироку встановлено, що в основу обвинувального вироку покладені тільки належні, допустимі, взаємоузгоджені та достатні докази, які поза розумним сумнівом викривають ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за викладених у вироку обставин. Дії обвинуваченої правильно кваліфіковані по за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині та за пунктами 9,13 ч.2 ст.115 КК України, як умисне вбивство з метою приховати інший злочин, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство. За винятком вбивства, передбаченого статтями 116-118 КК України..

Водночас, під час апеляційного перегляду вироку суду не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
З огляду на вище викладене, колегія суддів переглянувши вирок суду в межах апеляційних скарг обвинуваченої та захисника, вважає безпідставними апеляційні вимоги про скасування вироку та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Водночас, вирок суду підлягає уточненню в частині зарахування строку попереднього ув`язнення.

Так, згідно до ч.5 ст. 72 КК України (у редакції Закону України № 838-VIII), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,

Згідно правового висновку, який викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа № 663/537/17), якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

За змістом ч.6 ст.368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається зі змісту вироку, ОСОБА_6 вчинила злочин до 20.06.2017 року. За таких обставин, з урахуванням вище наведеного правового висновку Верховного Суду, колегія суддів вважає, що на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) в строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення до набрання вироком суду щодо неї законної сили (з 21.06.2017 року по12.12.2019 року) з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,418 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 23.04.2018 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII) в строк відбування покарання ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 року по 12.12.2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Касаційна скарга може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали апеляційного суду, а засудженою яка тримається під вартою в той самий строк з дня вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4