Справа № 991/4542/20
Провадження1-кс/991/4686/20
У Х В А Л А
іменем України

04 червня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:

04.06.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_2 про зобов`язання Директора НАБУ (уповноважених посадових осіб) виконати вимоги ст.214 КПК України у зв`язку з поданням скаржником заяви/повідомлення про кримінальні правопорушення. В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_2 направив до Голови Комітету з питань антикорупційної політики, депутата Верховної ради України ОСОБА_3 звернення №1 від 25.01.2020. Заява була передана НАБУ, яким відмовлено у виконанні вимог ст. 214 КПК України при отриманні заяви. Скаржник зазначає, що йому стало відомо про це з листа від 04.03.2020 в.о. керівника Управління по роботі з громадськістю НАБУ ОСОБА_4 . Отже, скаржник робить висновок, що відповідні відомості до ЄРДР не внесені та не вчинені дії на виконання вимог ст. 214 КПК України.

Розглянувши скаргу та долучені до неї матеріали, слідчий суддя дійшла таких висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення … зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_2 25.01.2020 направив звернення №1 до Голови Комітету з питань антикорупційної політики, депутата Верховної ради України ОСОБА_3 з назвою «для парламентського реагування». У цьому зверненні він зазначає про порушення його конституційних прав у зв`язку з відмовою йому Генеральним прокурором ОСОБА_5 у прийомі (зустрічі) та висловлює судження про те, що такі дії Генерального прокурора свідчать про наявність ознак вчинення ним корупційних правопорушень. В прохальній частині цього звернення ОСОБА_2 просить вчинити парламентське реагування, тобто заслухати на комітеті Генерального прокурора ОСОБА_6 щодо наведених в зверненні обставин, ініціювати за слухання його на пленарному засіданні Верховної ради України, ініціювати створення та роботу тимчасової слідчої комісії за наведеними відомостями та ініціювати перед Президентом України звільнення ОСОБА_6 з посади Генерального прокурора. В цьому зверненні ОСОБА_2 не міститься прохання чи вимога про внесення зазначених в ньому відомостей до єдиного реєстру досудових розслідувань та посилань на кримінальне процесуальне законодавство.

Як слідує із змісту п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
У відповідності до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
Однак з наявних матеріалів поданої скарги не вбачається, що ОСОБА_2 безпосередньо звертався до Національного антикорупційного бюро України із заявою / повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення. В скарзі він зазначає про подання ним звернення №1 та робить висновок про існування обов`язку НАБУ на підставі ст. 214 КПК України внести відомості за ним до ЄРДР. Однак слідчим суддею встановлено, що з цим зверненням ОСОБА_2 звертався не до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, як того вимагає ст. 60, 214 КПК України, а до Голови комітету з питань антикорупційної політики депутата Верховної ради України для парламентського реагування.
ОСОБА_2 не додав до скарги доказів його звернення до Національного антикорупційного бюро України або його процесуального керівника із заявою про вчинення кримінального правопорушення, що могло б свідчити про підсудність цієї скарги Вищому антикорупційному суду.
За таких умов слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_2 не є заявником в розумінні ст. 60 КПК України, оскільки він не звертався із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування. Отже, ОСОБА_2 не є особою, яка у відповідності до п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України має право подавати скаргу на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому слідчий суддя зауважує, що звернення №1, на яке він посилається у скарзі, направлялося до органу, який не уповноважений розпочинати досудове розслідування. А отримання ОСОБА_2 листа НАБУ від 04.03.2020 не впливає на відсутність у нього статусу заявника, оскільки і в цій відповіді йдеться про розгляд НАБУ звернення Комітету Верховної ради України з питань антикорупційної політики.

З огляду на викладене у слідчого судді Вищого антикорупційного суду відсутні правові підстави і процесуальні повноваження здійснювати розгляд скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, оскільки скарга подана особою, яка не має права подавати скаргу. В такому випадку у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, подана скарга підлягає поверненню особі, які її подала.

Керуючись ст. 1,2, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність директора Національного антикорупційного бюро України (уповноважених посадових осіб) повернути.
Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати особі, яка її подала.
На ухвалу слідчого судді, постановленої без виклику особи, може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1