Справа № 203/1363/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю адвокатів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
слідчого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про визнання незаконними дій слідчого, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 , в якій останній просив визнати незаконними дії старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 щодо винесення постанови про відмову в задоволенні клопотання про повернення майна, вилученого під час обшуку 16.01.2020 року в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження №0001019; скасувати відповідну постанову слідчого та зобов`язати орган досудового розслідування повернути вилучене під час обшуку майно, а саме: ноутбук марки «Hewlett Packard» у корпусі темного кольору, №00198-739-969-939, а також грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 1 шт., номіналом 500 грн. у кількості 16 шт., номіналом 200 грн. у кількості 55 шт., власнику ОСОБА_6 . В обґрунтування скарги посилався на те, що вилучений під час обшуку ноутбук та грошові кошти належать на праві власності ОСОБА_6 . В ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку не надано прямого дозволу на відшукання вказаного майна та коштів з визначенням їх ідентифікаційних ознак, а тому останні в силу ч.1 ст.167 КПК України є тимчасово вилученим майном. В подальшому питання про арешт вказаного майна не вирішувалось, а тому в силу положень ст.169, ч.5 ст.171 КПК України остання підлягало негайному поверненню власнику. Також посилався на те, що вилучене майно не має жодного доказового значення у кримінальному провадженні та підстави для його утримання в рамках кримінального провадження відсутні. Таким чином, вилучення майна та його тривале утримання порушує права та законні інтереси ОСОБА_6 , як власника.
В судовому засіданні адвокати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали скаргу та, посилаючись на наведені в ній підстави, просили її задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на те, що в ухвалі слідчого судді від 28.12.2019 року, серед іншого, було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення ноутбуків, що могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли у собі інформацію щодо обставин кримінального правопорушення, а також грошових коштів, здобутих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Таким чином, вилучені під час обшуку ноутбук та грошові кошти не належать до тимчасово вилученого майна, а тому це не зумовлювало необхідності додаткового накладення арешту на таке майно. Також слідчий посилався на те, що під час досудового розслідування у кримінальному провадженні перевіряється причетність фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України, який згідно матеріалів кримінального провадження є пов`язаною із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 особою, що виражалось у координації дій при складанні тендерних пропозицій та інших необхідних документів для участі у тендерах, накладання ЕЦП та подальшої їх подачі до Інтернет ресурсу «Prozorro Публічні закупівлі», який є офіційним порталом оприлюднення інформації про публічні закупівлі України, з метою заволодіння коштами ряду бюджетних установ та державних підприємств на території Дніпропетровської області. Під час проведення допиту як свідка ОСОБА_9 вказав, що він безпосередньо приймав участь у діяльності зазначених вище фізичних осіб-підприємців, завантажував документи останніх до Інтернет ресурсу «Prozorro Публічні закупівлі». Ноутбук було вилучено під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_9 . В зв`язку з цим, останній може містити документи в електронному вигляді та чорнові записи, зображення, історію браузерів та інші відомості, які зберігаються в електронному вигляді, можуть мати значення для кримінального провадження та використані як доказ. В зв`язку з цим, постановою слідчого від 31.03.2020 року вказаний мобільний телефон із сім-картками в порядку ст.98 КПК України було визнано речовими доказами. Крім того, останні були направлені до ДНДЕКЦ МВС України для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, орієнтовний термін початку виконання якої, згідно листа директора експертної установи, призначено на липень 2020 року. Докази тому, що ноутбук та грошові кошти належать іншим особам, у т.ч. ОСОБА_6 , відсутні. В той час, як саме ОСОБА_9 забезпечував роботу зазначених вище фізичних осіб-підприємців та отримував за це грошову винагороду.
Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Під час розгляду скарги встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001019, відомості за яким внесено до ЄРДР за ч.3 ст.191 КПК України, за фактом використання невстановленою групою осіб впродовж 2017-2019 років підконтрольних взаємопов`язаних суб`єктів підприємницької діяльності, а саме: ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_7 , ПП «Клінінг-Центр Плюс», ПП «Клінінг-Центр», ТОВ «Клінінг-центр КР», створюючи штучні умови для перемоги у публічних закупівлях клінінгових послуг, з метою заволодіння бюджетними коштами під виглядом підряду з прибирання приміщень та прилеглої території, для чого взаємопов`язаними учасниками торгів у тендерних пропозиціях зазначались завідомо неправдиві відомості про наявність працівників відповідної кваліфікації, що мають необхідні знання та досвід для надання відповідної послуги, які насправді не перебувають з ними в трудових відносинах.
В рамках вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.12.2019 року було задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
На підставі вказаної ухвали за зазначеною вище адресою 16.01.2020 року було проведено санкціонований обшук, під час якого, окрім іншого, було вилучено ноутбук марки «Hewlett Packard» у корпусі темного кольору, №00198-739-969-939, а також грошові кошти номіналом 1000 грн. у кількості 1 шт., номіналом 500 грн. у кількості 16 шт., номіналом 200 грн. у кількості 55 шт.
01.04.2020 року до відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області надійшло клопотання від 30.03.2020 року адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про поверненні вилученого під час обшуку ноутбуку та грошових коштів.
Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 03.04.2020 року в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.7 ст.236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Перевіряючи доводи скарги слідчий суддя враховує, що скаржником не надано належних доказів належності вилученого ноутбуку та грошових коштів саме ОСОБА_6 .
З наданої до скарги копії договору позики та розписки, згідно якої ОСОБА_6 було отримано в позику грошові кошти в сумі 30000 грн., вбачається, що останні було укладено ще 25.12.2019 року. В той час, як обшук проводився 16.01.2020 року.
Таким чином, вказані розписка та договір не є беззаперечним доказом того, що вилучені під час обшуку кошти є саме коштами, отриманими в борг ОСОБА_6 .
Згідно протоколу обшуку від 16.01.2020 року вбачається, що під час його проведення були присутні ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які підписали протокол без зауважень.
Також слідчий суддя вважає безпідставними доводи скарги з посиланням на те, що вилучений ноутбук та грошові кошти є тимчасово вилученим майном, питання про арешт якого після його вилучення під час обшуку не вирішувалось.
Так, з ухвали слідчого судді від 28.12.2019 року вбачається, що в останній серед іншого, було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення ноутбуків, що могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення та зберегли у собі інформацію щодо обставин кримінального правопорушення, а також грошових коштів, здобутих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. А тому вилучені під час обшуку 16.01.2020 року ноутбук та грошові кошти в силу ч.7 ст.236 КПК України не є тимчасово вилученим майном та до них не застосовується порядок, передбачений п.3 ч.1 ст.169 КПК України та процедура за ч.5 ст.171 КПК України.
Також, з урахуванням наведеного, слідчий суддя відхиляє доводи скарги з приводу того, що в ухвалі слідчого судді від 28.12.2019 року не було зазначено про надання дозволу на відшукання та вилучення саме ноутбук марки «Hewlett Packard» та грошових коштів з зазначенням їх серії та номеру, оскільки відповідні індивідуальні ознаки, не могли бути відомі органу досудового розслідування до їх відшукання та вилучення.
Також слідчий суддя враховує висновки Європейського Суду з прав людини у п.п.108,109,111 рішення від 30.01.2020 року у справі «Вінкс та Рібіцка проти Латвії» (заява №28926/10) про те, що при встановленні обмеження обсягу ордеру на обшук слід виходити із специфіки злочинів, що розслідуються і достатності посилання на характер правопорушень та посилань на тип предметів, що підлягають вилученню.
З огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення та показання свідка ОСОБА_9 останні давали достатні підстави вважати, що вилучений ноутбук використовувався останнім у своїй діяльності при взаємовідносинах із фізичними особами-підприємцями ОСОБА_8 та ОСОБА_7 та може містити в собі інформацію та документи в електронному вигляді, які можуть мати суттєве значення для кримінального провадження та використані як доказ. При цьому, ОСОБА_9 забезпечував роботу зазначених вище фізичних осіб-підприємців та отримував за це грошову винагороду. Таким чином. походження грошових коштів також підлягає перевірці під час досудового розслідування.
Також слідчий суддя враховує, що вказані ноутбук та грошові кошти постановами слідчого від 17.01.2020 року та 31.03.2020 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.
Крім того, постановою слідчого від 11.02.2020 року з метою встановлення обсягу та змісту інформації щодо обставин кримінального правопорушення було призначено комп`ютерно-технічну експертизу, для забезпечення проведення якої в якості об`єктів дослідження до експертної установи було направлено вилучений ноутбук.
Згідно листа експертної установи на теперішній час відповідна експертиза ще не проведена.
З огляду на це, слідчий суддя вважає, що слідчим правомірно на теперішній час було відмовлено в задоволенні клопотання адвоката, останнє розглянуто в порядку та строки, передбачені ст.220 КПК України, з винесенням вмотивованої постанови.
В зв?язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність поданої скарги та необхідність відмови в її задоволенні в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169,171,220,234,236,303,306,307,309,369-372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 про визнання незаконними дій слідчого, скасування постанови про відмову в задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1