Справа № 643/8319/20
Провадження № 1-кс/643/2730/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2020 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , в присутності секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000668 від 05.02.2020 за ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з скаргою на постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000668 від 05.02.2020 за ч. 1 ст. 358 КК України та зобов`язання вчинити певні дії в обґрунтування якої зазначила, що дане кримінальне провадження відкрито за її заявою за фактом підроблення від її імені документів, що були подані до Московського районного суду м. Харкова та судів апеляційної і касаційної інстанцій, внаслідок чого у спорі про спадкування прийнято рішення, в наслідок чого вона була позбавлена права на спадкове майно.

19.03.2020 ОСОБА_3 звернулась до слідчого з клопотанням про визнання її потерпілою у даному кримінальному провадженні, додавши документи, що підтверджують її право на успадковане майно, його вартість, проте слідчий постановою від 26.03.2020 відмовив у цьому.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.04.2020 постанова слідчого від 23.03.2020 скасована, а ухвалою того ж судді від. 18.05.2020 слідчий зобов`язаний розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання останньої потерпілої.

25.05.2020 слідчий вчергове виносить постанову про відмову у визнанні її потерпілою. Вказану постанову скаржниця вважає незаконною та просить скасувати і зобов`язати слідчого розглянути її клопотання про визнання потерпілою у даному кримінальному провадженні.

В скарзі ОСОБА_3 зазначила про її розгляд у свою відсутність.

Від слідчого та прокурора надійшли заяви про розгляд скарги у їх відсутність. Крім того, слідчому судді надані матеріали кримінального провадження.

Дослідивши викладені в скарзі обставини, слідчий суддя встановив наступне: кримінальне провадження № 0000668 розпочато 05.02.2020 за ч. 1 ст. 358 КК України за фактом надання невідомою особою під час судового розгляду цивільної справи у Московському районному суді м. Харкова підроблених документів від імені ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 надала слідчому свої пояснення з приводу обставин кримінального правопорушення де зазначила, що у цивільній справі № 643/5851/17 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним вона участі не приймала, так як не отримували судових повісток, з будь-якими заявами до Московського районного суду м. Харкова, а також апеляційної та касаційної інстанції не зверталась, судовий збір за їх подання не сплачувала, разом з тим матеріали справи свідчать про зворотне.

Спір з цього приводу вже розглядався Красногвардійським судом м. Дніпропетровська і в ньому ухвалено рішення.

Спадковим майном, крім іншого, є квартира у м. Єкатеринбург Російської Федерації, вартістю 4 000 000 грн. 1/2 вказаної квартири належить заявниці, проте в результаті вказаного злочину її фактично позбавлено права на спадкове майно, тобто завдано шкоди на 2 000 000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Під моральною шкодою слід розуміти, крім іншого, втрати немайнового характеру внаслідок душевного дискомфорту, переживань, страждань, ускладнень особистого життя, що спричинені фізичним болем та стражданнями, які особа зазнала внаслідок протиправних дій, інші негативні наслідки у сфері особистого і суспільного життя, що стались внаслідок кримінального правопорушення або інших незаконних дій чи бездіяльності.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що … заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий основним критерієм для відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні обрав родовий об`єкт кримінального посягання сферу службової та професійної діяльності, правосуддя та зазначив, що фізична особа не може бути потерпілою у злочинах проти даної сфери суспільних відносин.

Проте з даним твердженням слідчий суддя погодитись не може, так як злочин, передбачений ст. 358 КК України порушує не тільки нормальну діяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, але може завдати істотної шкоди правам і законним інтересам окремих громадян.

До того ж ст. 55 КПК України не містить посилання на окремі сфері життєдіяльності людини в яких особа, в разі порушення її прав в наслідок вчинення злочину, може вважатись потерпілою, зазначаючи, що основним критерієм для цього є ознаки завдання моральної, фізичної або майнової шкоди.
Обставини справи, на які посилається ОСОБА_3 , не дають приводу казати про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України, а свідчать про зворотне. Про це вказав слідчий суддя і в ухвалі від 21.04.2020, проте слідчий, виносячи постанову від 25.05.2020 не звернув на це уваги.

Потерпілий, на відміну від заявника, має більш широкий спектр процесуальних прав, в тому числі щодо подання доказів на підтвердження факту завдання шкоди, і їх неподання під час звернення з заявою про кримінальне правопорушення не може свідчити про відсутність такої шкоди чи доказів на її підтвердження.

З погляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає оскаржувану постанову, всупереч вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, належним чином не вмотивованою, а відмову слідчого у визнанні ОСОБА_3 потерпілою такою, що не дозволяє останній реалізувати свої процесуальні права.

Крім того, слід зазначити, що постанови слідчого про часткову відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 26.03.2020 та про відмову у визнанні потерпілою від 25.05.2020 суперечать одна іншій, так як сам факт розгляду і задоволення клопотання ОСОБА_3 в частині доступу до речей і документів (матеріалів цивільної справи) вказує, що слідчий розглядав клопотання ОСОБА_3 як особи, яка може подавати клопотання відповідно до ст. 220 КПК України, тобто саме як потерпілої.

Отже, підстави для скасування постанови слідчого від 25.05.2020 існують.

Підстав для зобов`язання слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою слідчий суддя не вбачає, так як відповідні клопотання вже розглянуті слідчим. Відсутні підстави й для зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілою, так як діюче кримінально-процесуальне законодавства не передбачає винесення постанови про визнання потерпілим, на відміну від постанови про відмову у цьому. Тобто, відсутність постанови про відмову у визнанні потерпілим або наявність ухвали слідчого про скасування такої постанови свідчить, що особа, яка подала заяву про злочин, набула статус потерпілого та відповідний перелік прав і обов`язків.

Керуючись ст.ст. 303-304, 309, 376, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 від 25.05.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000668 від 05.02.2020 за ч. 1 ст. 358 КК України.

В іншій частині в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 02.06.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1