Справа № 161/2738/20
Провадження № 1-кп/161/542/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 02 березня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

представника потерпілих - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000401, що надійшов з військової прокуратури Луцького гарнізону Західного регіону України 19.02.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцька Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , українця, гр.України, з вищою освітою, неодруженого, військовослужбовця ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 /згідно наказу начальника Управління СБУ від 16.04.2019 №96-ОС призначений на посаду оперуповноваженого 3 сектору відділу захисту національної державності УСБУ у Волинській області та проходить військову службу за контрактом в органах СБУ з 05.01.2017/ 29.04.2019 близько 04.15 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Felicia» р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю 79 км/год по вул.Гнідавській в напрямку площі Возз`єднання м.Луцька Волинської області, неподалік будинку №29, всупереч вимогам п.п.1.3, 1.5, 1.10, 2.3 (б), (д), 2.9 (а), 12.1, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями, перевищуючи максимально дозволену швидкість руху автомобіля в межах населеного пункту, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим завчасно не зреагував на її зміну, не зменшив швидкість транспортного засобу аж до його зупинки з моменту виникнення небезпеки для руху гр. ОСОБА_7 , який знаходився на правій проїзній частині смуги руху вказаного автомобіля і якого водій ОСОБА_4 об`єктивно спроможний був завчасно виявити, внаслідок чого допустив на нього наїзд, в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили його смерть.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої хребетно-спинномозкової травми розриву атланто-потиличного зчленування з повним розривом спинного мозку, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови, зламів ребер з обох сторін із пошкодженням парієтальної плеври, розривів коренів легень, гемоторакс (кров у грудній порожнині), забою лівої легені, травматичного черезкапсулярного розриву печінки, гемоперитонеум (кров у черевній порожнині), крововиливу в середостіння, по великому сальнику, в ділянці воріт селезінки та навколо нирки, закритого косо-поперечний зламу лівої плечової кістки, відкритого багато-уламкового зламу кісток лівої гомілки, відкритого косо-поперечного зламу плечової кістки, множинних саден та забито-рваних ран тіла. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок контакту потерпілого ОСОБА_7 із виступаючими до переду частинами (деталями) автомобіля з послідуючим відкиданням тіла та ударом об дорожнє покриття та ковзанням по ньому у швидкій послідовності одне за одним. Згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17.01.1995 по відношенню до живої особи дані тілесні ушкодження належать до категорій тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент спричинення і в даному конкретному випадку викликали смерть потерпілого.
У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_4 п.п.1.3, 1.5, 1.10, 2.3 (б), (д), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями:

- так, в порушення вимог п.1.3 Правил дорожнього руху України, учасник дорожнього руху, не виконував вимог цих Правил, не був взаємно ввічливим;

- в порушення вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії учасника дорожнього руху водія ОСОБА_4 створили небезпеку чи перешкоду для руху, загрозу життю або здоров`ю громадян, завдали матеріальних збитків;

- в порушення вимог п.1.10 Правил дорожнього руху України, не вибрав безпечної швидкості, оскільки безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах. Небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є проїзд пішохідних переходів;

- в порушення вимог п.2.3 (б), Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну;
- в порушення вимог п.2.3 (д), Правил дорожнього руху України, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху;

- в порушення вимог п.2.9 (а), Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
- в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;
- в порушення вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України,у населеному пункті рухався із швидкістю більше 50 км/год.;

- в порушення вимог п.12.9 (б) Правил дорожнього руху України, перевищив максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, відповідно до цих Правил.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми необережними діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, при керуванні транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого визнав повністю. Суду дав показання, що 29.04.2019 близько 04.15 год., керував автомобілем марки «Skoda Felicia» р.н.з. НОМЕР_1 , та рухався зі швидкістю 79 км/год. вул.Гнідавській в напрямку площі Возз`єднання м.Луцька, та внаслідок власної неуважності та необережності здійснив наїзд на пішохода, який знаходився на проїзній частині, в результаті чого останньому спричинено тілесні ушкодження, від яких настала смерть. Факту перебування в стані алкогольного сп`яніння під час дорожньо-транспортної пригоди не заперечує. Збитки потерпілим повністю відшкодовані. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати. Щодо наявного у нього права керування, пояснив, що керування транспортними засобами не є джерелом доходу його та сім`ї.
Письмовими заявами потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , кожного зокрема, стверджується факт повного відшкодування кожному з них матеріальних та моральних збитків, в зв`язку з чим просять обвинуваченого суворо не карати.

Вказана позиція потерпілих підтверджена безпосередньо в судовому засіданні і показаннями їх представника.

Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим ОСОБА_4 , його винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого,підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю вчиненого злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, суд відносить вчинення злочину особою, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, що згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, від вчиненого наступили тяжкі наслідки смерть потерпілого, однак, дане кримінальне правопорушення вчинено з необережності, обвинувачений є особою молодого віку, не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце реєстрації та проживання, працевлаштований проходить військову службу за контрактом в органах Служби Безпеки України з 05.01.2017, тобто є військовослужбовцем, в період з 04.09.2019 по даний час проходить службу у 4 відділі ГВ ЗНД 2 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, по місцю служби та роботи характеризується виключно позитивно, що стверджується доданими характеристиками, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся та попросив вибачення перед потерпілими, потерпілі, кожен зокрема, на його суворому покаранні не наполягали, оскільки він добровільно відшкодував завдані збитки кожному з них, що стверджується їх письмовими заявами та поясненнями представника потерпілих безпосередньо в судовому засіданні, тому суд, з врахуванням наведених обставин, що істотно знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого, вважає за можливе призначити основне покарання ОСОБА_4 , із застосуванням ст. 69 КК України, та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ст.286 ч.2 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців на певний строк, з відрахуванням в доход держави 20 відсотків із суми його грошового забезпечення, відповідно до ст.58 КК України, та з застосуванням додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Призначаючи додаткове покарання у виді позбавлення права керування суд враховує, що кримінальне правопорушення було вчинене обвинуваченим у стані алкогольного сп`яніння, а також тяжкі наслідки, що настали внаслідок наявності у нього такого права, при цьому враховує, що право керування транспортними засобами не є основним джерелом доходу ОСОБА_4 .

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, повернути законному володільцеві та знищити.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді від 06.05.2019, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за ст.286 ч.2 КК України, призначивши покарання, з застосуванням ст.69 КК України до основного покарання, у виді службового обмеження строком на 2 (два) роки, із відрахуванням 20 відсотків із суми його грошового забезпечення в доход держави та з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк - 2 (два) роки.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Речові докази:
-автомобіль марки «Skoda Felicia» р.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , повернути законному володільцеві ОСОБА_12 ;

-змиви з керма, ручки коробки передач, дверей автомобіля «Skoda Felicia» р.н.з. НОМЕР_1 , одну пару кросівок та одяг потерпілого ОСОБА_7 знищити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави 27 879 (двадцять сім тисяч вісімсот сімдесят дев`ять) грн 45 (сорок п`ять) коп. судових витрат по справі за проведення експертиз.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвал слідчого судді від 06.05.2019, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, обраний ухвалою слідчого судді від 18.02.2020 залишити до вступу вироку в законну силу.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1