Провадження № 1-кп/734/72/20 Справа № 734/231/20
В И Р О К
іменем України

30 березня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 від 03.07.2019 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новгородське, м. Дзержинськ Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого:

-14.12.2011 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років обмеження волі. Звільнився з місць обмеження волі 22.11.2013 на підставі ухвали Крижопільського районного суду Вінницької області від 14.11.2013 умовно достроково: на невідбутий термін 1 рік 2 місяці 11 днів;

-11.12.2015 Теплицьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу 850 грн., який сплачено 30.11.2016;

-03.07.2018 Гайсинським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн., який сплачено 16.10.2018, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 , приблизно о 04:00 годині 02.07.2019 маючи не зняту та не погашену судимість за вироком Гайсинського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, прийшов до приміщення цеху, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 та знаючи місцезнаходження ключів від приміщень цеху,без дозволу власника за допомогою ключа відкрив двері та незаконно проник до приміщення цеху звідки таємно, повторно, викрав бензопилу марки «STIHL» моделі «MS361», вартістю 6800,00 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 , завдавши йому матеріали шкоди на вищезазначену суму. Викраденим ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив викладені у обвинувальному акті обставини. Показав, що дійсно 02.07.2019 близько 04:00 години, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, зайшов до приміщення цеху, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 та знаючи місцезнаходження ключів від приміщень цеху, без дозволу власника за допомогою ключа відкрив двері та незаконно проник до приміщення цеху звідки таємно, повторно, викрав бензопилу марки «STIHL» моделі «MS361», вартістю 6800,00 грн., що належить потерпілому ОСОБА_5 . Викраденим розпорядився на власний розсуд. При цьому обвинувачений визнаючи обставини викладені у обвинувальному акті та не оспорюючи вартість викраденої ним речі, не визнав правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, вважає що його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, та просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого вважав, що дії ОСОБА_7 необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України також просив призначити покарання не пов`язане із позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_5 пояснив суду, що він є директором ЧП «Майстренко» де обвинувачений працював у нього на пилорамі за договором від 01.06.2019. Працівникам підприємства було відомо, що робочий день починається о 8 годині ранку та після закінчення робочого часу, ключі від приміщення де знаходяться інструменти всі робітники повертали на спеціальне місце. Перебувати у будь яких приміщеннях після закінчення робочого часу не дозволяється. В подальшому йому стало відомо про крадіжку бензопили марки «STIHL». Завдана йому шкода ніяким чином не була відшкодована.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні дав показання, що він працює на пилорамі та є відповідальною особою в обов`язки якої, крім іншого входить стежити за ключами та робочим інструментом. ОСОБА_9 працює в ЧП «Майстренко». 01.07.2019 після закінчення робочого часу він не звернув уваги чи були залишені ключі ОСОБА_7 02.07.2019 прийшовши на роботу він не помітив ключів, проте офіс був замкнений. Зазначив, що працівники вночі не працюють та не мають право заходити до будь яких приміщеннь.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що працював пилорамщиком разом з ОСОБА_9 в ЧП «Майстренко». 02.07.2019 побачив ОСОБА_7 , який виходив із цеху та у нього в руках була бензопила. На його запитання куди він іде, ОСОБА_7 повідомив, що зранку вернеться.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, також доводиться наступними доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудового розслідування №0000440 про реєстрацію кримінального провадження від 03.07.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України /а.с. 49-50/;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.01.2020 /а.с.96-97/;

- протоколом огляду місця події з фототаблицями від 03.07.2019 /а.с.124-130/

- протоколом огляду DVD-R - дисків та флеш носія micro SD із записом, в ході якого було переглянуто відеозаписи від 02.08.19, 02.09.19, 05.08.19 проведення слідчих експериментів за адресою: вул. Центральна с. Привітне Козелецького району Чернігівської області, /а.с.136,142,147/.
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи №2784/19-24 від 25.07.2019 вартість бензопили «STIHL» модель MS361 на вторинному ринку України станом на 02.07.19 може складати 6800грн /а.с. 65-67/.
Суд вважає показання потерпілого та свідків правдивими і достовірними, оскільки вони детально узгоджуються між собою та в повній мірі відповідають фактичним обставинам вчиненого злочину і підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні іншими доказами.

Оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 таємно викрав чуже майно, повторно, з проникненням у інше приміщення, тому його дії вірно кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_7 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого, конкретні обставини його вчинення, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, мотивацію кримінального правопорушення, та дані про особу обвинуваченого, який офіційно не одружений, за місцем проживання компрометуючих матеріалів на нього в селищну раду не надходило, під наглядом у лікаря - нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив новий злочин, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки обвинувачений добровільно в ході, як досудового розслідування під час проведення слідчих дій, так і під час розгляду справи в суді, давав змістовні показання щодо часу, місця, способу, складу викраденого майна та інших обставин вчинення злочину, тобто своїми активними діями сприяв всебічному, повному та об`єктивному дослідженню обставин справи.
Обставин відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинено повторно, поєднананому з проникненням у інше приміщення та його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України.

Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення органом пробації оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, органом пробації оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_7 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому випадку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, а саме проходження апробаційної програми «Зміна про кримінального мислення».

З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, викладених вище, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, виправлення обвинуваченого, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів можливе лише в умова х ізоляції його від суспільства, суд вважає за необхідне призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, тобто з застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
З метою забезпечення виконання вироку, з врахуванням того, що ОСОБА_7 призначається покарання у виді позбавлення волі, обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази суду не надавалися та не досліджувалися, а тому суд, враховуючи зміст ч. 9 ст. 100 КПК, при постановленні вироку долю речових доказів не вирішує.
Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати, відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_7 на користь держави.
Керуючись ст. ст.373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з 22.01.2020, тобто з часу його фактичного затримання, тим самим зарахувавши у строк покарання досудове тримання під вартою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на проведення експертизи у розмірі 628,00 грн. на користь держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1