Єдиний унікальний номер 448/253/20
Провадження № 1-кс/448/135/20
У Х В А Л А
25.05.2020 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Мостиська (81300, м.Мостиська, вул.Грушевського, 1/9, Львівської області) клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000059, внесеного в ЄРДР 22.02.2020 року,

учасники справи:
представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції з Першотравневим районним судом м.Чернівці),

слідчий СВ Мостиського ВП ГУНП у Львівській області, - ОСОБА_5 , - не з`явився,

в с т а н о в и в:
Представник заявника ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним клопотанням. В обґрунтування клопотання покликається на ту обставину, що ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 25 лютого 2020 року клопотання слідчого СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРДР 22.02.2020року під №0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, було задоволено та накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «БМВ», реєстр.номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також ключ запалювання до вищевказаного транспортного засобу, які було вилучено у МАПП «Шегині».

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вищевказану ухвалу про арешт майна мотивував тим, що вищевказаний автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію, а також ключ до замка запалювання даного автомобіля підлягає арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки має значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за його участю ряду судових експертиз та слідчих дій, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Вважає, що на даний час існують підстави для скасування арешту, накладеного вищевказаною ухвалою слідчого судді на його автомобіль, виходячи з наступного. Процесуальний закон ставить в чітку залежність застосування заходів забезпечення кримінального провадження з обов`язком слідчого довести слідчому судді, що такі заходи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який слідчий зазначає у своєму клопотанні. Водночас, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 Кримінального-процесуального кодексу України, є арешт майна, суть якого полягає у тимчасовій забороні, адресованій власнику чи володільцю майна, відчужувати його, або розпоряджатися чи користуватися ним.

Вказує, що його довіритель є володільцем арештованого майна, вважає що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба. Так, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України, та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст.3 КПК України).

Виходячи із змісту задоволеного судом клопотання про накладення арешту на транспортний засіб, арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів. Однак, на даний час, немає жодних підстав вважати, що арештований транспортний засіб є предметом вказаного чи будь-якого кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування не здобуто жодних доказів, не вчинено жодних слідчих дій, у порядку, передбаченому КПК України для встановлення причетності даного автомобіля до вчинення злочину.

Крім усього іншого, звертає увагу на ту обставину, що відсутність у матеріалах даного кримінального провадження об`єктивних даних про те, що вказаний автомобіль відповідає вимогам, передбаченим ст.98 КПК України і може бути використаний у цьому кримінальному провадженні як доказ вчинення кримінального правопорушення, беззаперечно свідчать про те, що на даний час відпала потреба в подальшому застосуванні арешту автомобіля, що в свою чергу є безумовною підставою для його скасування.

З огляду на вищенаведене, просить скасувати арешт, накладений слідчим суддею Мостиського районного суду Львівської області від 25 лютого 2020 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРДР 22.02.2020 року під №0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, зокрема на транспортний засіб - автомобіль марки «БМВ», реєстр.номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також ключ запалювання до вищевказаного транспортного засобу, які було вилучено у МАПП «Шегині», в частині заборони користування даним майном.
У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_4 , - адвокат ОСОБА_3 , клопотання підтримав та просить його задовольнити з викладених у ньому підстав.

Слідчий Мостиського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак надіслав клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Неявка слідчого не перешкоджає розгляду вищевказаного клопотання.

Заслухавши думку представника заявника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , дослідивши матеріали клопотання, а також додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів кримінального провадження.

Згідно зі ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої в наслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Зокрема, згідно із ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна має тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Судом встановлено, що в провадженні СВ Мостиського ВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР 22.02.2020 року під №0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 25 лютого 2020 року клопотання слідчого СВ Мостиського ВП ГУНП у Львівській області у кримінальному провадженні, внесеному в ЄДРДР 22.02.2020 року під №0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, було задоволено та накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «БМВ», реєстр.номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також ключ запалювання до вищевказаного транспортного засобу, які було вилучено у МАПП «Шегині».

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із змісту задоволеного судом клопотання про накладення арешту на транспортний засіб, арешт накладений з метою забезпечення збереження речових доказів.

Диспозицією ст.198 КК України передбачено кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне придбання або отримання, зберігання чи збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

Матеріалами оглянутого кримінального провадження, на даний час, стверджується, що відсутні будь-які підстави вважати, що арештований транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію, а також ключ до замка запалювання вищевказаного транспортного засобу є предметом вказаного чи будь-якого кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування, на даний час, не здобуто жодних доказів, не вчинено жодних слідчих дій, у порядку, передбаченому КПК України для встановлення причетності даного автомобіля до вчинення злочину.

Слідчим лише зазначено, що згідно обліку генерального секретаріату Інтерпол, вказаний автомобіль значиться як викрадений в Республіці Італія у 2013 році.

Під час розгляду клопотання встановлено, що заявнику ОСОБА_4 , чи іншій особі не висунуто підозру у скоєнні будь-якого кримінального правопорушення, він не є підозрюваним в понятті, визначеному ст.42 КПК України.

Заявник ОСОБА_4 звертає увагу слідчого судді також на ту обставину, що даний автомобіль є власністю його сина ОСОБА_6 , а він, заявник ОСОБА_4 користується таким на законних підставах, так як перебував до моменту його вилучення у їхньому постійному законному користуванні.

Позбавлення внаслідок накладення арешту можливості користуватись своїм транспортним засобом створює ряд незручностей для нього та його сім`ї.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Положеннями ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (ВП), заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А №98).

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, вмотивованим та обґрунтованим.

На даний час матеріалами кримінального провадження не підтверджується необхідність такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного автомобіля із забороною користування ним, як і не підтверджується і те, що цей захід виправдовує такий ступінь втручання у законні права і свободи осіб, яким належить майно або які на законних підставах ним користуються тобто, що обмеження вказаного права є розумними і співрозмірними із завданням даного конкретного кримінального провадження, а тому цю заборону слід скасувати.

Натомість, існують законні підстави для подальшої заборони відчуження даного автомобіля та розпоряджання ним.

За таких обставин справи, клопотання заявника ОСОБА_4 підлягає до задоволення в повному обсязі, з наданням можливості вільно користуватись автомобілем, свідоцтвом про його реєстрацію та ключем до замка запалювання даного автомобіля.

Керуючись ст.ст. 170-173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні №0000059, внесеного в ЄРДР 22.02.2020 року, - задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мостиського районного суду Львівської області від 25.02.2020 року у кримінальному провадженні №0000059, внесеного в ЄРДР 22.02.2020 року за ст.198 КК України, на транспортний засіб - автомобіль марки «БМВ», реєстр.номер НОМЕР_1 , 2002 року випуску, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , а також ключ запалювання до вищевказаного транспортного засобу, в частині заборони користування даним майном.
Зобов`язати слідчого, в якого перебуває вказане кримінальне провадження, передати вказаний транспортний засіб, свідоцтво про його реєстрацію та ключ до запалювання на вищевказаний транспортний засіб, на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю с.Топорівці, Новоселицького району, Чернівецької області.
Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали суду проголошено учасникам кримінального провадження о 09.15 год.29.05.2020 року.