Машівський районний суд Полтавської області
Справа № 948/270/20
Номер провадження 1-кп/948/56/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2020 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Машівка кримінальне провадження № 0000031 від 29.01.2020р. стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, пенсіонера, є особою з інвалідністю 3 групи, не одруженого, військовозобов`язаного, не депутата, раніше судимого:

1)21.02.2005р. Машівським районним судом Полтавської області за ст. ст. 185 ч.ч.2,3, 186 ч.2, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі, з іспитовим строком на 2 роки;

2)16.01.2006р. Машівським районним судом Полтавської області, вирок скасований Полтавським апеляційним судом від 24.03.2006р., за ст. ст. 186 ч.2, 263 ч.2, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 03.04.2009р. умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 4 місяці 19 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України

в с т а н о в и в :

згідно з обвинувальним актом від 18.03.2020р. під час досудового розслідування встановлено, що 29.01.2020р. о 18.40 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, рухався в темну пору доби на дизельному культиваторі із причепом без освітлювальних приладів по проїзній дорозі вулиці Миру с. Базилівщина Машівського району Полтавської області, поряд із залізобетонною опорою № 15/19, л-2, КТП 25, чим вчиняв адміністративне правопорушення.

Вказані обставини були виявлені о 18.50 год. під час патрулювання поліцейськими Машівського ВП Карлівського ВП, зокрема: поліцейським СРПП № 1 старшим сержантом поліції ОСОБА_6 , начальником СРПП № 4 капітаном поліції ОСОБА_7 та поліцейським СРПП № 3 сержантом поліції ОСОБА_8 на службовому автомобілі Рено Дастер днз 1414, який обладнаний спеціальними світлозвуковими приладами та має символіку Національної поліції України.

З метою зупинки транспортного засобу та припинення адміністративного правопорушення було увімкнено сигнальні проблискові маячки синього кольору, на які ОСОБА_5 відразу не відреагував, а навпаки, нехтуючи та ігноруючи законні вимоги працівників поліції продовжував керувати транспортним засобом. Після цього, було виконано маневр випередження і коли службовий автомобіль порівнявся з транспортним засобом під керуванням ОСОБА_5 , останній зупинився.

Поліцейський ОСОБА_6 , будучи одягненим у формений одяг, маючи при собі службове посвідчення працівника поліції, являючись працівником правоохоронного органу відповідно до ст. Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», виконуючи покладені на нього обов`язки, щодо припинення правопорушення, з метою припинення протиправних дій підійшов до ОСОБА_5 , відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» представився працівником поліції та запропонував пройти освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння, попередньо повідомивши причину зупинки.

У цей час, у ОСОБА_5 , який поводив себе агресивно та не бажав проходити освідування і хотів покинути місце події для ухилення від відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, виник прямий умисел на нанесення тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу старшому сержанту поліції ОСОБА_6 , у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, ОСОБА_5 наніс один удар правою рукою стиснутою в кулак в область голови, а саме губ ОСОБА_6 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синця на нижній губі ліворуч та садна на слизовій цієї ж губи, які згідно висновку експерта № 19 від 30.10.2020р. кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин, дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

18.03.2020 року між прокурором Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої обвинувачений зобов`язується: 1) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні; 2) сприяти розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні всіх обставин вчиненого правопорушення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Відповідно до ст. ст. 65-67 КК України, з урахуванням особи підозрюваного, який характеризується позитивно, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, вчинення ним злочину середньої тяжкості, те, що він раніше судимий, сторони погодили покарання ОСОБА_5 за ч.2 ст. 345 КК України у виді 1 року позбавлення волі, зі звільненням від покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України та з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, зазначив, що сприяв розслідуванню кримінального провадження, у з`ясуванні всіх обставин вчиненого правопорушення та погоджується на призначення узгодженого покарання і затвердження угоди.

Прокурор та захисник вважають, що угода може бути затверджена судом, порушень при її укладенні не допущено. Прокурором підтверджено виконання обвинуваченим покладеного на нього другого обов`язку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Так, злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується класифікується, як середньої тяжкості, за яким шкода завдана потерпілому ОСОБА_6 , але він надав згоду на укладення вказаної угоди про що є його письмова заява, правова кваліфікація злочину вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого у його вчиненні, а отже умови угоди не суперечать вимогами КПК та КК України.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб.

На виконання вимог ст.474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений усвідомлює свої права, передбачені п.1 ч.4 зазначеної норми, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що учасники судового розгляду ствердили в судовому засіданні.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання за ч.2 ст. 345 КК України у виді 1 року позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та покладення обов`язків визначених ст. 76 КК України.

Вирішуючи питання визначення тривалості іспитового строку та обов`язків передбачених ст. 76 КК України, суд, враховуючи обставини справи, з огляду на тяжкість вчиненого злочину та його суспільну небезпеку, особу ОСОБА_5 , який хоча і має дві не погашених судимостей, натомість з часу відбуття покарання за останнім вироком пройшов тривалий час, а відтак вважає за необхідне визначити йому тривалість іспитового строку в мінімальному розмірі терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України для здійснення контролю за його поведінкою в період строку звільнення від покарання, оскільки вважає, що саме такі обов`язки забезпечать належну його поведінку.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази у справі: формений одяг (однострій) поліцейського ОСОБА_6 , який зберігається ним під розпискою залишити йому як власнику, DVD-R диск з відеозаписом спричинення тілесних ушкоджень, який зберігається при матеріалах кримінального провадження в органі досудового розслідування, залишити там же.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості укладену 18.03.2020 року у кримінальному провадженні № 0000031 від 29.01.2020р. між прокурором Машівського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_9 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

У відповідності зі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України в період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі:

-формений одяг (однострій) поліцейського ОСОБА_6 залишити йому як власнику;

-DVD-R диск з відеозаписом спричинення тілесних ушкоджень залишити при матеріалах кримінального провадження в органі досудового розслідування.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Машівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у випадку його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1