Справа № 175/2283/20
Провадження № 1-кп/175/152/20
Вирок

Іменем України

30 червня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000805 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Варварівка Дем`янівського району Кустанайської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, проживаючого без місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , в червні 2020 року, порушуючи положення статті 4 Закону України «Про обрухт», не являючись суб`єктом підприємницької діяльності та не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на здійснення операцій з брухтом металів, одержання якого передбачено законом, організував пункт прийому брухту чорних металів з метою отримання неконтрольованого державою прибутку.

Так, в період з червня 2020 року по 19.06.2020 року ОСОБА_4 , діючи умисно, незаконно, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку, здійсновав заготівлю (прийом та зберігання) брухту чорних металів на вулиці за гаражами, поряд з місцем свого проживання, а саме біля будинку по АДРЕСА_2 здійснив прийом 11 кг брухту чорних металів у ОСОБА_5 , з яким розрахувався грошима в розрахунку 2 грн. за 1 кг металобрухту.

19.06.2020 року в 11:30 год., співробітниками поліції в ході проведення ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_4 , було виявлено лом чорного металу загальною вагою 317 кг, кошти в сумі 138 гривень, зошит із записами залишку грошових коштів та металу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно за гаражами біля свого будинку здійснював прийому металобрухту, оскільки йому потрібні були гроші, ваги він узяв у свого знайомого і займався прийомом металобрухту.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , і його умисні дії вірно кваліфіковані, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, тобто у порушенні порядку здійснення операцій з металобрухтом, тобто здійсненні прийому брухту чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття і визнання вини.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, особу обвинуваченого, що він в силу ст.89 КК України не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, те, що вину свою визнав повністю, на спеціальних обліках не перебуває.

Виходячи з цих вимог закону і положень ст.ст. 65, 67 КК України, з урахуванням обставин справи і наслідків злочинів, вчинених обвинуваченим, суд враховує щирє каяття у судовому засіданні, визнання вини, з врахуванням думки органу обвинувачення, суд вважає необхідним призначити покарання у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , і попередження нових злочинів як ним, так і іншими особами.

Долю речових доказів суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.213 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 1 (одного) року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000805, а саме: електроні ваги, зошит з записами, які запаковано до сейф пакету №0161704 та поміщенні до камери схову речових доказів після набрання вироком законної сили повернути власнику, брухт чорних металів 317 кг, які залишені на зберігання ТОВ «Металорегіон», грошові кошти у сумі 138 гривень, які передані на зберігання в УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області - конфіскувати у власність держави.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1