ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/862/20 Справа № 212/424/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:
секретаря - ОСОБА_7 ,
прокурора - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого - ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),
захисника - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 22 березня 2020 року, включно.
Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 іншого запобіжного заходу, не пов`язаного із взяттям під варту, не зможе попередити ризики, визначенні п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховування від суду та вчинення іншого злочину, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Окрім того, суд зазначив, що з часу обрання запобіжного заходу зазначені ризики не зменшилися та будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому та які не існували і не розглядались судом на час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою змінити йому обраний запобіжний на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі.
Вимоги апеляційної скарги обвинувачений обгрунтовує необ`єктивністю судового розгляду щодо нього та необгрунтованістю судового рішення. Він вказує, що тяжкість вчиненого ним злочину не може бути самостійною підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Разом з цим, обвинувачений зазначає, що він не є суспільно небезпечною особою, має міцні соціальні зв`язки, характеризується позитивно, одружений та має неповнолітніх дітей, проживає разом з дружиною та дітьми, був офіційно працевлаштований.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_5 більш м`яку міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Свої вимоги про скасування ухвали захисник обґрунтовує грубим порушенням судом чинного кримінального процесуального законодавства. Захисник вказує, що прокурором не було надано суду жодного письмового доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а отже єдиною реальною підставою для обрання такого запобіжного заходу є тяжкість скоєнного обвинуваченим злочину, що кримінальним процесуальним законодавством не передбачено. Разом з цим, на думку захисника, ні у клопотанні прокурора про продовження строку тримання під вартою, ні в ухвалі суду не було доведено наявність хоча б одного з передбачених законодавством ризиків, не надано жодного доказу їх наявності, а також не було надано доказів, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам та вважає, що така міра запобіжного заходу обвинуваченому є занадто суворою. Окрім того, захисник вказує на те, що суд не надав належної оцінки особі обвинуваченого, наявність в нього міцних соціальних звязків, постійного місця проживання та місця реєстрації, тому, що він одружений, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у за місцем проживання характеризується виключно позитивно.
Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого та захисника ОСОБА_6 , які апеляційні скарги підтримали, прокурора, який просив ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого висновку.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду в межах апеляційної скарги.
Вирішуючи питання законності судового рішення, ухваленого щодо обвинуваченого суд зазначає таке.
У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Частиною другою цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду цього питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
В силу вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На переконання колегії суддів, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.
Апеляційним судом встановлено, що 23 січня 2020 року судом першої інстанції, в порядку ст. 331 КПК України, було розглянуто клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 . Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Також, судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 й доводи обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який - цілодобовий домашній арешт, та належно з`ясував всі обставини, які мають значення для вирішення цих питань.
Матеріали провадження не містять переконливих відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.
Разом з цим, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст. 178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, та обставини злочину, у вчиненні якого він обвинувачуються, а також відомості про особу ОСОБА_5 , й відповідно наявність передбачених п.п.1, 5, ч.1 ст. 177 КПК ризиків переховування від суду та те, що перебуваючи на свободі, він може продовжити вчиняти інші злочини, та дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою й відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.
За цих умов, твердження захисника про те, що ухвала не містить посилань на докази, які б вказували на існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не заслуговують на увагу.
Наявність тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_5 одружений, має на утриманні неповнолітню дітину, міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, хоча і мають місце, однак не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці обставини в цьому випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
Всі викладені обвинуваченим та його захисником доводи були предметом дослідження суду при продовженні ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість подання апеляційних скарг судом не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є вмотивованим і обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин провадження, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими й оціненими судом, та не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 січня 2020 року про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4