Ухвала

Іменем України

16 грудня 2019 року

м. Київ

провадження № 51-5824 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2019 року та вирок Запорізького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою на постановлені відносно нього судові рішення, в якій просить їх скасувати.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 листопада 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху через її невідповідність вимогам ст.ст. 427, 438 КПК України. Суд касаційної інстанції встановив строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали. Також було роз`яснено, що в разі неусунення недоліків в установлений строк, касаційна скарга повертається особі, яка її подала.

Копія ухвали касаційного суду від 25 листопада 2019 року була направлена за місцем відбування покарання для вручення йому під розписку.

Засуджений подав доповнення до касаційної скарги та копії судових рішень, які він оскаржує.

Мотиви Суду

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Засуджений ОСОБА_4 у касаційній скарзі, обґрунтовуючи незаконність постановлених щодо нього судових рішень, наводив доводи, які стосувалися неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, а також оцінки місцевим судом доказів, з якою він не погоджується, висловлював свою версію події та давав власну оцінку наведеним у вироку доказам. У поданому доповненні до касаційної скарги скаржник інших підстав та доводів для скасування або зміни судових рішень, які з огляду на положення ст. 433 КПК України є предметом розгляду суду касаційної інстанції, не наводить.

Згідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Таким чином, посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи. Кожна із зазначених підстав скасування чи зміни судових рішень є самостійною та потребує зазначення доводів із їх належним обґрунтуванням.

Натомість, як зі змісту касаційної скарги, так і поданого доповнення, вбачається, що засуджений ОСОБА_4 описує свою версію подій та надає власну оцінку наявним у матеріалах провадження доказам без вказівки на будь-яку із підстав скасування або зміни судових рішень, вказаних у ст. 438 КПК України, та доводів із їх належним обґрунтуванням.

Таким чином, усіх зазначених в ухвалі Верховного Суду від 25 листопада 2019 року недоліків касаційної скарги засуджений ОСОБА_4 не усунув.

Крім цього, слід зауважити , що касаційна скарга - це документ, який сприймається і оцінюється судом в цілому, враховуючи наведені в ній вимоги та їх обґрунтування. Від викладених у касаційній скарзі формулювань, доводів і прохань залежать наслідки касаційного розгляду. Саме тому до форми і змісту касаційної скарги пред`являються жорсткі вимоги, недотримання яких призводить до наслідків, передбачених ст. 429 КПК України.

Виправлення недоліків може здійснюватися шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістової частини, або шляхом подання додаткових документів, якщо скаржник, у порушення вимог КПК, не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

Виходячи з системного аналізу норм кримінального процесуального закону, виправлення недоліків касаційної скарги, які стосуються її змісту, має бути здійснено шляхом подачі нової касаційної скарги (а не заяви, доповнення чи уточнення до скарги), яка має відповідати всім вимогам, зазначеним у ст. 427 КПК України.

Засуджений ОСОБА_4 усупереч наведеним вимогам закону подав до суду касаційної інстанції не касаційну скаргу з усунутими в ній недоліками, а доповнення, яке також не відповідає вимогам ст. 427 цього Кодексу, а наведені доводи, з огляду на вимоги як ст. 438, так і ст. 433 КПК України, також не є предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Частина 4 ст. 429 КПК України передбачає, що залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи наведене, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути.

З цих підстав Суд постановив:

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 5 квітня 2019 року та вирок Запорізького апеляційного суду від 11 листопада 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3