ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/172/20 Справа № 694/300/20 Категорія: ст. 183, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого-суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря судового засідання в режимі відеоконференції з Звенигородським районним судом прокурора захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 березня 2020року, якою відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залужжя, Теплицького району, Вінницької області, без фактичного місця реєстрації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого ,-

застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.05.2020 включно , -

в с т а н о в и л а :

Слідчий СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 ..

Як вбачається з вказаного клопотання, у провадженні слідчого відділення Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000139 від 10.02.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 близько 18.00 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з колишньою дружиною ОСОБА_10 , з метою заподіяння смерті ОСОБА_10 , умисно наніс їй двадцять одне ножове поранення, що спричинило множинні колото-різані, у тому числі проникаючі рани тіла, внаслідок чого настала смерть потерпілої.

06.03.2020 ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

11.03.2020 ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.05.2020 включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, як незаконну, та відмовити слідчому в задоволенні його клопотання про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді триманням під вартою.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що слідчим суддею не враховано те, що апеляційним судом не розглянуто його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 березня 2020року. Зазначає, що сама лише тяжкість вчиненого злочину не може слугувати підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, та в матеріалах кримінального провадження відсутні належні обґрунтування наявності будь-яких ризиків. Вважає, що оголошена ОСОБА_8 підозра є необґрунтованою, та слідчим суддею безпідставно не взято до уваги наявність міцних соціальних зв`язків у ОСОБА_8 , його поведінку та стан здоров`я.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, та просив її задовільнити, думку прокурора ОСОБА_6 , який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Обираючи ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя дотримався вимог норм міжнародного права та кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого і прийшов до вірного висновку, що по даному кримінальному провадженню маються докази, що вказують на причетність до вчинення кримінального правопорушення саме цієї особи.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

На основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, у зв`язку з чим доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

На думку колегії суддів, зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, розлучений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, згідно повідомлень до правоохоронних органів неодноразово погрожував ОСОБА_10 фізичною розправою, що вказує на його підвищену суспільну небезпеку та схильність до вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, а також те, що останній: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати шляхом підбурювання, вмовляння чи залякування на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інші кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я особи,слідчий суддя вірно застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, що буде необхідним і достатнім для запобігання ризиків, зазначених у п.1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, може не забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 .. Таким чином, апеляційні вимоги захисника ОСОБА_7 щодо відмови у застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу не підлягають до задоволення.
В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 березня 2020року відмовлено у застосуванні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яка оскаржена в апеляційному порядку, однак вказані обставини були предметом дослідження під час розгляду клопотання слідчого, та слідчим суддею місцевого суду зроблено вірний висновок про те, що прокурором були усунені недоліки зазначені у вищевказаній ухвалі слідчого судді, а посилання захисника на вимоги ст. 201 КПК України є необґрунтованими, з чим погоджується й колегія суддів апеляційної інстанції.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_8 має незадовільний стан здоров`я є неспроможними, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази того, що останній на даний час за станом свого здоров`я не може перебувати під вартою.

Під час апеляційного розгляду апелянт вказував на те, що ухвалою слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 09.04.2020 зобов`язано уповноважену особу Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області внести відомості до ЄРДР, які містяться в повідомленні ОСОБА_8 від 05.03.2020 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.

Колегія суддів вважає, що зазначені обставини, не можуть слугувати підставою для скасування ухвали слідчого судді, та задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_7 про відмову в застосуванні відносно ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 на даний час не має постійного місця проживання, а за адресою АДРЕСА_1 проживав з своєю колишньою дружиною до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді тримання під вартою, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення.

Істотних порушень слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого щодо ОСОБА_8 , які б слугували підставою для скасування ухвали слідчого судді, не встановлено, тому твердження апелянта щодо порушень слідчим суддею вимог КПК України є необґрунтованими.

З врахуванням викладеного, на думку колегії суддів рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 183, 193, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 11 березня 2020року, якою відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09.05.2020 включно, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :