Справа № 367/2562/19
Провадження по справі № 1-кп/367/472/2020
У Х В А Л А
Іменем України
07 липня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
пр.-ка потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
обвинуваченого: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002278 від 17.11.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський Житомирської області, громадянина України, українця, офіційно не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002278 за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.
У судовому засіданні прокурор заявив суду клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, який є особливо тяжким кримінальним злочином, передбачений ч. 5 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 заперечували щодо заявленого клопотання прокурором про продовження строків тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність зазначених ним ризиків. Заявили клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт або зменшити розмір застави, оскільки обвинувачений не має на меті впливати на свідків та потерпілих і ухилятись від суду, та ризики наведені прокурором в клопотанні про продовження строку тримання під вартою нічим не підтверджені.
Представник потерпілої юридичної особи, в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03.06.2020 року ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суд заслухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності до вимог п. 4 ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час проведення судового засідання судом не відпали. Оскільки обвинувачений раніш неодноразово судимий, обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватися від суду з метою уникнути покарання за вчинене, незаконно впливати на потерпілих і свідків, які ще не допитувались у судовому засіданні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд критично ставиться до доводів сторони захисту з приводу того, що обвинуваченому може бути замінений запобіжний захід на більш м`який, оскільки обвинувачений не має мети вплинути на свідків та потерпілих по даному кримінальному провадженню та перешкоджати іншим чином. Так, на теперішній час судом ще не допитано представника потерпілого та свідків по даному провадженню, та судом враховується, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину групою осіб, за попередньою змовою ще з двома особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження. Також, суд враховує, що обвинувачений раніше вже притягувався до кримінальної відповідальності, та на теперішній час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочин, а тому суд приходить до висновку, що ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявні і на теперішній час.
Крім того, будь-яких даних про усунення ризиків, наявність яких слугувала підставою для обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стороною захисту не надано, у зв`язку з чим суд, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого в ході судового слідства, виконання процесуальних рішень у справі, дійшов висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому вважає за доцільне залишити ОСОБА_8 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Суду, стороною захисту, не надано доказів, щодо можливості заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а саме домашній арешт, оскільки доводи сторони захисту про виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків нічим не підтверджені, та усні обіцянки обвинуваченого з`являтись до суду і не вчиняти інших злочинів на думку суду не можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку, та не спростовують доводів прокурора про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 184, 197, 331, 376 КПК України,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 - задовольнити.
У задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого ОСОБА_8 про заміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 (шістдесят) днів.
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 07.07.2020 року до 04.09.2020 року, включно.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 08 липня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_3

ОСОБА_2