ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №487/6231/19
Провадження №1-кп/477/9/20
УХВАЛА
про обрання запобіжного заходу

09 січня 2020 року місто Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 та клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 в порядку статті 206 КПК України у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000006 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , відносно якого продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10 січня 2020 року включно,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146, частиною 4 статті 190 КК України,

ОСОБА_7 , відносно якого запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні не обирався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 146 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИВ:
03 січня 2020 року з Миколаївського апеляційного суду до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 146, частиною 4 статті 190 КК України та ОСОБА_11 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 146 КК України.
Разом з обвинувальним актом та додатками до нього, прокурором ОСОБА_8 подано клопотання від 27 грудня 2019 року про продовження ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Ухвалою колегії суддів від 03 січня 2020 року по кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання на 08 січня 2020 року.
До початку проведення підготовчого судового засідання через канцелярію суду 03 січня 2020 року надійшло клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження ОСОБА_4 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Крім цього, 08 січня 2020 року від захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 через систему «Електронний суд», сформованого 07 січня 2020 року надійшло клопотання про забезпечення додержання прав обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його з-під варти.

У підготовче судове засідання 08 січня 2020 року не з`явилась потерпіла ОСОБА_12 , захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 та захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_13 .

Від потерпілої ОСОБА_12 електронною поштою надійшла заява про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за її відсутності, однак за участі її представників адвокатів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Ухвалою колегії суддів, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі не допущений у якості представника потерпілої ОСОБА_12 адвокат ОСОБА_14 , оскільки указаний адвокат не надав суду будь-яких документів, що підтверджують його особу та повноваження у цьому судовому провадженні. При цьому, колегія суддів визнала позицію адвоката ОСОБА_14 про наявність у нього обов`язку підтверджувати свою особу та надавати документи, передбачені статтею 50 КПК України у кожному судовому провадженні, неприйнятною, оскільки до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшов новий обвинувальний акт з додатками до нього, який розглядається судом у межах конкретного судового провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_13 про дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, за інформацією адвоката ОСОБА_5 перебуває у м. Києві в іншому судовому засіданні.

Згідно частини другої статті 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Глава 27 «Підготовче провадження» КПК України не містить положень щодо дій суду в разі неявки будь-якого учасника справи, визначеного в частині другій статті 314 КПК України.
Наслідки неявки таких учасників відображені в Главі 28 «Судовий розгляд» (статті 323-325 КПК України).
Згідно частини першої статті 324 КПК України якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.
У разі неприбуття у судове засідання за викликом потерпілого, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду (частина перша статті 325 КПК України).
Отже, за відсутністю учасників судового провадження, які не з`явилися, проведення підготовчого судового засідання є неможливим.
Разом з цим, системний аналіз приписів Розділу ІV «Судове провадження у першій інстанції» КПК України через призму загальних засад кримінального провадження вказує на наявність обов`язку суду вирішувати питання, пов`язані з запобіжними заходами, раніше обраними обвинуваченим, у тому числі щодо доцільності продовження тримання під вартою.
Відповідно до частини 2 статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановлених законом.

Зазначена норма Основного Закону кореспондується зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачуваних законом випадках за встановленою законом процедурою.

Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Виходячи з комплексного підходу до положень КПК України (у тому числі, статті 5, 28, 53, 113 КПК України) процесуальною дією є подання прокурором клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу та його розгляд судом, а процесуальним рішенням судове рішення, прийняте за результатами розгляду такого клопотання.
При цьому, кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки без невиправданої затримки.
На думку колегії суддів, зволікання в проведенні такої процесуальної дії як розгляд клопотання прокурора від 03 січня 2020 року про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 здатне викликати негативні наслідки для судового провадження, що може призвести до порушення прав, свобод чи законних інтересів обвинуваченого та потерпілої, а також поставити під сумнів довіру суспільства до судової гілки влади.
Ураховуючи зазначене, колегією суддів без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу, якою розгляд клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 визнано як окрему процесуальну дію. Крім цього, колегія суддів дійшла висновку про необхідність розгляду, як окрему процесуальну дію, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про забезпечення додержання прав обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його з-під варти, оскільки обидва клопотання пов`язані між собою.
У підготовчому судовому засіданні 08 січня 2020 року оголошено перерву до 09 січня 2020 року в розгляді клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 для забезпечення узгодження позиції адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_13 та виконання приписів частини другої статті 184 КПК України.
09 січня 2020 року до початку продовження розгляду вищевказаних клопотань, через канцелярію суду від прокурора надійшло клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_8 указав, що клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою подано ним на заміну попередньо наданого клопотання від 03 січня 2020 року про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу відповідно до приписів частини другої статті 186 КПК України.
З урахуванням викладеного, колегією суддів ухвалено рішення про продовження розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, як такого, що подано прокурором взамін клопотання про продовження дії раніше обраного запобіжного заходу, як окрему процесуальну дію.
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою обґрунтовано тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено йому, у разі визнання винуватим в інкримінованих злочинах, може переховуватися від суду, незаконно вплинути на потерпілу та свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. Зазначив, що наявні ризики, які передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України. Обвинувачений неодноразово змінював прізвища та перебував у державному розшуку, що може свідчити про можливість обвинуваченого ухилитися від суду.
Прокурор ОСОБА_8 підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на шістдесят днів та просив його задовольнити, а у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в порядку статті 206 КПК України просив відмовити, оскільки вказане клопотання не відповідає приписам кримінального процесуального закону.

Прокурор ОСОБА_9 підтримав позицію прокурора ОСОБА_8 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою просила відмовити та задовольнити її клопотання, подане в порядку статті 206 КПК України.
Заперечуючи щодо задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу та обґрунтовуючи своє клопотання вказувала, що прокурором не доведено ризики, а зміст клопотання про обрання запобіжного заходу фактично є однаковим порівняно з попередніми клопотаннями, починаючи з часу першого обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 зі стадії досудового розслідування. Указувала, що в силу втрати законної сили ухвали колегії суддів Херсонського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 внаслідок розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, у задоволенні якого 23 грудня 2019 року було відмовлено, в силу частини п`ятої статті 202 КПК України обвинувачений ОСОБА_4 на сьогодні не має обраного відносно нього запобіжного заходу і підлягає негайному звільненню з-під варти.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_10 , який з`явився у підготовче судове засідання 09 січня 2020 року вважав клопотання прокурора про обрання запобіжного заходжу обвинуваченому ОСОБА_4 необґрунтованим та не підлягаючим задоволенню, просив задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 та хвалити рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_16 з-під варти.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_11 підтримали думку своїх захисників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .
Ураховуючи, що складання ухвали суду вимагає значного часу, колегія суддів, на підставі частини другої статті 376 КПК України, обмежилась складанням і оголошенням резолютивної частини ухвали.

Заслухавши позиції прокурорів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , позиції захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , перевіривши надані матеріали клопотань та дослідивши докази по вказаним матеріалам, колегія суддів установила наступне.

До Жовтневого районного суду Миколаївської області матеріали цього кримінального провадження надійшли з Миколаївського апеляційного суду 03 січня 2020 року на підставі ухвали від 02 січня 2020 року про визначення підсудності.

15 січня 2019 року ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який в подальшому ухвалами слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва було продовжено.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 16 серпня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 жовтня 2019 року включно.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 11 жовтня 2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на тридцять днів до 13 листопада 2019 року включно.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів, починаючи з 13 листопада 2019 року по 10 січня 2020 року включно.

Отже, строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою закінчується 10 січня 2020 року.

У пункті 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017, Конституційний Суд України вказав, що продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою, обраних під час досудового розслідування, без перевірки судом обґрунтованості підстав для їх застосування, суперечить вимогам обов`язкового періодичного судового контролю за застосуванням запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, закріпленого у частині другій статті 29 Конституції України, згідно з якою «ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом». Висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосувалися суті підозри, обвинувачення та були взяті до уваги при обґрунтуванні запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування, для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканність, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.
Згідно з частиною першою статті 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до частини третьої статті 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Колегія суддів уважає доведеними обставини, викладені прокурором у клопотанні про обрання запобіжного заходу, які свідчать про те, що заявлені ним ризики існують.

Обвинувачений ОСОБА_4 за обвинувальним актом обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень передбачених частиною 4 статті 190 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років з конфіскацією майна та частиною 3 статті 146 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, учинене в співучасті з іншою особою внаслідок чого настала смерть людини, що значно підвищує суспільну небезпечність скоєного, і відповідно, суспільну небезпечність осіб, які обвинувачуються у їх вчиненні.

Обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних стосунків та стабільного офіційного джерела доходів, зареєстрований за місцем проживання по АДРЕСА_1 , а тому може переховуватися від суду на тимчасово окупованій території Україні, в тому числі за місцем своєї реєстрації.

З матеріалів клопотання про обрання запобіжного заходу вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово змінював прізвище з ОСОБА_17 на ОСОБА_18 , з ОСОБА_18 на ОСОБА_19 та по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000066 був оголошений у розшук.

Указані обставини у їх сукупності, в тому числі процесуальна поведінка ОСОБА_4 у іншому кримінальному провадженні, можуть свідчити про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення та переховування від суду.

Оскільки судом не проведено допит потерпілої та свідків, не досліджені докази, обвинувачений ОСОБА_4 , на думку колегії суддів, також може вплинути й на них, що свідчить про існування ризику незаконного впливу на свідків, потерпілих.

Ураховуючи викладені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який запропоновано прокурором, є недоцільним, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 зможе ухилитися від суду та не виконати процесуальні рішення суду, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оскільки судом установлено, що станом на 09 січня 2020 року діє ухвала Херсонського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , позиція адвоката ОСОБА_5 , щодо клопотання про забезпечення додержання прав обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його з-під варти, є неприйнятною.

Разом з цим, колегія суддів уважає, що запобіжний захід можливо обрати на сорок днів, оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого провадження у суді першої інстанції, підготовче судове засідання не може бути проведено через неявку учасників провадження (потерпілої та її представника), та для проведення підготовчого судового засідання цього терміну буде достатньо.

Керуючись статтями 177, 183, 194, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою стоком на 40 днів.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу діє з 09 січня 2020 року по 17 лютого 2020 року включно.

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга може бути поданою через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали оголошено 13 січня 2020 року о 16 годині 00 хвилин.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_21

СУДДІ ОСОБА_22

ОСОБА_23