Справа № 389/192/20
Номер провадження 1-кп/404/37/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Кропивницькому обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0001596 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.152, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України
за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5 суд,
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Кіровського районного суду міста Кіровограда надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.152, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України.

Згідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 29.01.2020 року визначено підсудність та 29.01.2020 року направлено на розгляд дане кримінальне провадження до Кіровського районного суду м. Кіровограда.

В матеріалах кримінального провадження відсутні підстави для затвердження угоди, або відмови в затвердженні угоди та поверненні кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України. Немає передумов для закриття провадження з підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

Захисник заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з тих підстав, що обвинувальний акт підписаний слідчим, який не проводив будь-які слідчі дії, окрім того, невідомо, яких свідків та з приводу чого має намір допитати прокурор.

Статтею 291 КПК України передбачено вичерпний перелік вимог до обвинувального акту. Так, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. З обвинувального акту вбачається, що слідчий ОСОБА_9 , входить до складу слідчої групи, а відтак, має право підпису обвинувального акту. Вимога до обов`язкової участі даного слідчого в слідчих діях, процесуальним законом не передбачено. Прокурором вказано перелік осіб, які підлягають допиту в судовому засіданні. Дані особи, були допитані вході досудового розслідування, захист ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, таким чином, вказані докази розкриті учасникам судового провадження, відтак, можуть бути досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, обраного під час досудового слідства, свою позицію прокурор мотивує тим, що наявність ризиків, які з моменту застосування запобіжного заходу не зменшились та продовжують мати місце і на даний час, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість обвинуваченим ухилитись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, враховуючи суворість покарання.

-п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість обвинуваченими знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, яка була спрямована на знищення слідів злочину.

п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню, п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисник та обвинувачений не погодились із клопотанням прокурора, посилаючись на те, що жодних обґрунтованих доказів, які вказували б на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, прокурором не наведено, просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжних захід.

Заслухавши прокурора, думку потерпілої, доводи захисника та позицію обвинуваченого, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Раніше встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились, запобігти яким в разі не продовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу неможливо.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, з огляду на особу обвинуваченого, визначає вірогідність переховування від суду, на тому рівні, щоб їм запобігти, можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення є умисними, особливо тяжкими, посягає на найвищу цінність життя людини, що значно підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Судом оцінено тяжкість покарання, що може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
На підставі наведеного, суд погоджується з клопотанням прокурора щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до висновку, що запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні, який має бути продовжений на 2 місяці.
Відповідно до п.2 ст. 27 КПК України суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках, окрім інших, розгляду справи про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. Враховуючи позицію учасників судового провадження, в тому числі позицію потерпілої, суд вважає можливим проводити розгляд обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.
Враховуючи позицію обвинуваченого, розгляд обвинувального акту проводити судом присяжних.
При відсутності інших клопотань у учасників підготовчого провадження, суд за правилами ст. 316 КПК України завершує підготовчі дії та вважає можливим призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт по кримінальному провадженню про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.5 ст.152, п.10 ч.2 ст.115, ч.1 ст.185 КК України, призначити до судового розгляду на 11:00 годин 18.03.2020 року у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда в складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження та присяжних, визначених системою документообігу.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 2 (два) місяці, тобто до 30.03.2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3