Ухвала
Іменем України
26 лютого 2020 р.

м. Київ
Справа №628/2370/17
Провадження № 51-977 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора на вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року щодо ОСОБА_4 ,
встановив:
Вироком Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 19 грудня 2018 року ОСОБА_4 визнано невинуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 5 ст. 185 КК України, та виправдано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19 листопада 2019 року вищезазначений вирок місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді кримінального провадження в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, у своїй касаційній скарзі прокурор не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду, що в силу вимог статей 433, 438 КПК України не є предметом перегляду суду касаційної інстанції.

При цьому, формально посилаючись у скарзі на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, прокурор не наводить обґрунтування незаконності судових рішень та не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення; яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, відповідно до положень статей 370, 374, 404, 412, 419 КПК України.

Також, скарга прокурора не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони обвинувачення.

Крім того, вступна та прохальна частини касаційної скарги не узгоджуються між собою, оскільки подаючи скаргу на вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду прокурор просить скасувати лише ухвалу апеляційного суду, що є неприпустимим.

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПКУкраїни, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПКУкраїни залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3