ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2019 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 на вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2019 року у кримінальному провадженні №0000370 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого машиністом навантажувача ТОВ`Чернівецький ГАК», одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого, обвинуваченого за ст. 240 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2019 року на підставі угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 240 ч.2 КК України та йому призначене покарання у виді штрафу в розмірі 6 тис. 800 грн.

Скасовано арешт майна та вирішена доля речового доказу,зокрема,екскаватора марки «ЕО-2621», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .Ухвалено повернути цей транспортний засіб власнику ОСОБА_6 .
Вирішена доля інших речових доказів у цьому провадженні.

На вказаний вирок надійшла апеляційна скарга першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 , який просить скасувати вирок у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині вирішення питання про долю речового доказу.

Провадження№11-кп/822/580/19 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ч.2 ст.240 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .
Апелянт наголошує на тому, що екскаватор марки «ЕО-2621», д/н/з НОМЕР_1 є знаряддям вчинення злочину та визнаний речовим доказом. Обвинувачений повністю визнав свою вину.Таким чином, ОСОБА_6 як власник екскаватора,знав про незаконне його використання для вчинення злочину.За таких обставин рішення суду про повернення екскаватора обвинуваченому є порушенням вимог п.1 ч.9 ст. 100 КПК України та цей екскаватор як знаряддя вчинення злочину слід конфіскувати в дохід держави.

На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений подав заперечення із проханням залишити вирок районного суду без змін.
Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_6 13.09.2019 близько 05 год. 00 хв., діючи умисно, всупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України за №557 від 12.07.2005 «Про затвердження порядку видачі дозволів на проведення робіт на землях водного фонду», а саме не маючи жодних дозвільних документів на проведення руслорегулюючих робіт та видобування корисних копалин, усвідомлюючи значення своїх протиправних дій, з метою власного збагачення, шляхом незаконного видобування корисних копалин загальнодержавного значення, прибув до правого берега русла річки «Черемош», що в адміністративних межах с. Слобода-Банилів, Вижницького району, Чернівецької області, де за допомогою власного екскаватора марки «ЮМЗ ЕО - 2621», реєстраційний номер НОМЕР_1 почав видобувати гравійно-піщану суміш.
Відповідно до статті 13 Конституції України, за якою земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони г об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.
Відповідно до статті 19 Кодексу України «Про надра», де зазначено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.
Відповідно до положень пункту 3.6 «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію», затвердженої наказом Державної комісії України по запасах корисних копалин при Міністерстві охорони навколишнього природного середовища України №198 від 25.06.2007 піщано-гравійна порода - сипка гірська порода з вмістом гравійної складової більше 30 %.
Згідно з «Переліком корисних копалин загальнодержавного значення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994, сировина піщано-гравійна відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України, а саме: незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, доводи обвинуваченого та захисника про відсутність підстав для скасування вироку, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та перевіривши доводи апелянта, судова колегія приходить до наступних висновків.
Вирок суду щодо ОСОБА_6 було ухвалено на підставі угоди про визнання винуватості, а тому у відповідності до ст. 394 КПК України вирок в частині доведеності винуватості, правильності кваліфікації та призначення покарання прокурором не оспорюється.
Вирішення долі речових доказів не може бути предметом угоди та питання щодо речових доказів вирішуються виключно судом.
Отже, правильність вирішення судом у вироку на підставі угоди питання щодо речових доказів може бути оскаржене прокурором у апеляційному порядку.
Разом із тим,вирішуючи долю речового доказу-екскаватора ,яким ОСОБА_6 незаконно видобував корисні копалини,суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Згідно з вироком, суд ухвалив повернути обвинуваченому екскаватор марки «ЕО-2621», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2
При цьому суд не врахував,що відповідно до положень ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.9 ст. 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
У відповідності з п.1 ч.9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
За встановленими судом та викладеними у вироку обставинами, ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 13.09.2019 близько 05 год. 00 хв. незаконно, за допомогою власного екскаватора марки «ЮМЗ ЕО - 2621», реєстраційний номер НОМЕР_1 видобував корисні копалини загальнодержавного значення із русла річки «Черемош» в межах с. Слобода-Банилів, Вижницького району, Чернівецької області
Обвинувачений повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цього злочину, судом при затвердженні угоди та ухваленні вироку були дотримані вимоги ст.474,475 КПК України.
За змістом угоди, ОСОБА_6 було роз`яснено,що під час ухвалення вироку на підставі уголи,судом,крім іншого,буде прийнято рішення щодо речових доказів і документів. Такі ж положення були роз`яснені ОСОБА_6 судом і це зазначено у вироку.
Під час досудового розслідування постановою слідчого від 13 вересня 2019 року, екскаватор марки «ЕО-2621», д/н/з НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , визнаний речовим доказом (а.п.27).
Ухвалою слідчого судді Вижницького районного суду від 18 вересня 2019 року на цей екскаватор накладено арешт (а.п.35-37).
Отже, екскаватор марки «ЕО-2621», р/н НОМЕР_1 є знаряддям вчинення злочину, а тому відповідно до вимог п.1 ч.9 ст. 100 КПК України він підлягав конфіскації в дохід держави.
За таких обставин доводи прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність при вирішенні питання про долю речового доказу є обґрунтованими.
У відповідності зі ст.420 КПК України,суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції та ухвалює свій вирок у разі:1)необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;2) необхідності призначення більш суворого покарання;3) скасування необгрунтованого виправдувального вироку;4) неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.
Отже,неправильність вирішення судом питання про долю речового доказу не є підставою для ухвалення нового вироку,як про те просить прокурор,а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, змінити вирок суду відповідно до положень ст.ст.409,413 КПК України та конфіскувати екскаватор у дохід держави.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Чернівецької області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області від 05 листопада 2019 року відносно ОСОБА_6 змінити в частині вирішення питання про долю речового доказу.

Речовий доказ екскаватор марки «ЕО-2621», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , на праві приватної власності належить ОСОБА_6 конфіскувати в дохід держави.

В іншій частині вирок районного суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3