Справа №704/789/18
провадження № 1-кп/694/131/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2019 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючого судді ОСОБА_1
за участю:секретаря судових засідань ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №1 в місті Звенигородка клопотання прокурора по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 06 липня 2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця та
жителя АДРЕСА_1 , українця,громадянина
України,освіта вища,працюючого директором ПП «Тепломанія»,одруженого,
маючого на утриманні неповнолітню дитину,раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Начальник Тальнівського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_4 , підозрюваного у кримінальному провадженні, зареєстрованого до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000270 від 06 липня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 3 ст. 263 КК України.
Згідно клопотання, під час досудового розслідування встановлено,шо ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, дату та місці, діючи умисно та цілеспрямовано, всупереч вимог положення «Про дозвільну систему» та інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб та особи незаконно придбав: пістолет Форт-17Р, який відповідно до висновку судової балістичної експертизи № 1/1173 від 21 травня 2018 року являється іарізною вогнепальною зброєю; корпус гранати та підривник дистанційної дії, кі відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи №5/39 від 21 травня 2018 року являються корпусом бойової оборонної осколкової ручної ранати Ф-1, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом та бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованого гипу УЗРГМ-2, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ- 42 при цьому сукупність (конструктивне поєднання) корпуса бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 з бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2 представляють собою боєприпас - бойову оборонну осколкову ручну гранату Ф-1; шість променевих капсулі-детонатори КД-8А, які відповідно судової вибухо-технічної експертизи №5/40 від 17 травня 2018 року, являються засобами підриву та відносяться до категорії вибухових пристроїв; дев`ять бойових електродетонатори ЕДП-р, які відповідно судової вибухо-технічної експертизи №5/40 від 17 травня 2018 року, являються засобами підриву та відносяться до категорії вибухових пристроїв; тридцять два патрони, які згідно висновку судово-балістичної експертизи за № 1/1174 від 29 травня 2018 року являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, з яких сім патронів - являються 7,62 мм цільовими гвинтівковими патронами «Екстра» з кулею зі свинцевим осердям промислового виробництва м. Новосибірськ, Росія/СРСР; п`ять патронів - являються 9 мм пістолетними патронами промислового виробництва (один - м. Вінниця, Україна, два - Луганськ, Україна, два - м. Юрюзань, Росія/СРСР); девятнацять патронів - являються 5,6-мм спортивно- мисливськими патронами кільцевого запалювання, промислового виробництва СРСР, один патрон - являється 5,6-мм цільовим патроном кільцевого запалювання, промислового виробництва СРСР.
В подальшому, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідування час та дату, діючи

умисно та цілеспрямовано, без відповідного дозволу, незаконно помістив придбані ним: пістолет Форт-17Р, який відповідно до висновку судової балістичної експертизи № 1/1173 від 21 травня 2018 року являється нарізною вогнепальною зброєю; корпус гранати, який відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи №5/39 від 21 травня 2018 року являється корпусом бойової оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, який споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом; шість променевих капсулі- детонатори КД-8А, які відповідно судової вибухо-технічної експертизи №5/40 від 17 травня 2018 року, являються засобами підриву та відносяться до категорії вибухових пристроїв; дев`ять бойових електродетонатори ЕДП-р, які відповідно судової вибухо-технічної експертизи №5/40 від 17 травня 2018 року являються засобами підриву та відносяться до категорії вибухових пристроїв; п`ять патронів, які згідно висновку судово-балістичної експертизи за № 1/1174 від 29 травня 2018 року являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, а саме: 9 мм пістолетними патронами промислового виробництва (один м. Вінниця, Україна, два - Луганськ, Україна, два - м. Юрюзань, Росія/СРСР) до фундаменту на території земельної ділянки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав їх до моменту вилучення органом досудового розслідування 19 квітня 2018 року у ході проведення огляду за вищезазначеною адресою.
Також ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідування час та дату, діючи умисно та цілеспрямовано, без відповідного дозволу, незаконно помістив придбані ним: підривник дистанційної дії, який відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи №5/39 від 21 травня 2018 року являється бойовим уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізованого типу УЗРГМ-2, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42; двадцять сім патронів, які згідно висновку судово-балістичної експертизи за № 1/1174 від 29 травня 2018 року являються боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, з яких сім патронів - являються 7,62 мм цільовими гвинтівковими патронами «Екстра» з кулею зі свинцевим осердям промислового виробництва м. Новосибірськ, Росія/СРСР; дев`ятнадцять патронів - являються 5,6-мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалювання, промислового виробництва СРСР, один патрон являється 5,6-мм цільовим патроном кільцевого запалювання, промислового виробництва СРСР, на прибудинкову територію та в гаражне приміщення, яке знаходиться навпроти будинку останнього та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав їх до моменту вилучення органом досудового розслідування 19 квітня 2018 року у ході проведення огляду за вищезазначеною адресою.
За наявності достатніх доказів, відповідно до вимог п.3 ч. 1 ст. 276 КПК України ОСОБА_4 14.06.2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Згідно клопотання ОСОБА_4 добровільно 19.04.2018 року звернувся з заявою до Тальнівського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області про здачу бойових припасів.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння,зберігання,придбання,вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 також не заперечував щодо задоволення клопотання,але надав суду письмове клопотання про визнання речових доказів по кримінальному провадженню недопустими відповідно до ст.87 КПК України,а саме визнати протоколи огляду місця події від 19 квітня 2018 року недопустимим доказом та просив суд його задовольнити,мотивуючи тим,що відповідно до ч.3 ст.263 КК України, прокурор направив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності.

Під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку ст.221 КПК України ним було встановлено наступне.Після повідомлення в телефонному режимі до чергової частини Тальнівського відділку поліції заявником ОСОБА_7 19 квітня 2019 року (в процесі досудового розгляду так і не допитаний та пояснення не відібране не дивлячись на моє клопотання про допит свідка) працівники Тальнівського відділку поліції разом з прокурором ОСОБА_5 прибули за вказаною в повідомленні адресою, попередньо викликали власника вказаної земельної ділянки. Власником земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_6 було надано добровільну згоду на огляд земельної ділянки, яка належить йому на правах приватної власності (копія в додатках). В процесі огляду, в присутності понятих, було вилучено ряд предметів, а саме: девять електронних детонаторів, шість металевих предметів циліндричної форми, запал до гранати з надписом УЗРГМ, та пістолет марки «Форт». Про що було складено протокол огляду місця події (копія в додатках),а тому пред`явлена йому підозра закріплена протоколом огляду місця події та вилучення вищезазначених предметів, висновками експертів, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ..Згідно зі ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин

вчинення кримінального правопорушення слідчий проводить огляд зазначеної території, що здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи за результатами розгляду відповідного клопотання слідчого, погодженого з прокурором, або прокурора.Між тим, як встановлено під час ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, огляд земельної ділянки по АДРЕСА_2 , у ході якого було вилучено перелічені предмети, проведено без дозволу слідчого судді.Крім того, ч.3 ст. 233 КПК України передбачає обов`язок прокурора, слідчого за погодженням із прокурором невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, який здійснює наступний судовий контроль, у тому числі і матеріалам, якими обґрунтовується необхідність проведення обшуку. З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.За змістом статей 214, 223,237 КПК України огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. У невідкладних випадках огляд місця події може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР, що здійснюється негайно після огляду. Проте, як свідчать матеріали кримінального провадження, відомості були внесені до ЄРДР та розпочате розслідування лише 24.04.2019 року.Підставою для проведення огляду місця події є інформація про вчинення кримінального правопорушення, зафіксована у певній процесуальній формі. Без наявності такої інформації проведення огляду місця події не допускається.Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено відсутність будь-яких даних про подію, яка стала підставою для проведення 19 квітня 2019 року огляду місця події на території земельної ділянки гр. ОСОБА_6 . Натомість відомості про вчинення кримінального правопорушення було внесено до ЄРДР лише на підставі інформації, отриманої під час цієї слідчої дії 24.04.2018 року.Крім того, як свідчать матеріали провадження, під час цієї слідчої дії переміщувались будівельні матеріали та предмети, що є ознакою обшуку. Тому за обставин цієї справи проведений органами досудового розслідування 19 квітня 2019 року огляд місця події фактично є обшуком.
Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постанові від 07 червня 2018 року (справа № 740/5066/15-к провадження № 51-3331км18), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені статтею 233. частиною 2 статті 234 КПК України. З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.Як свідчать матеріали провадження, гр. ОСОБА_6 до отримання його згоди на проникнення на територію його приватної власності, йому не було роз`яснено його прав і не було забезпечено правової допомоги. За таких обставин не можна стверджувати, що він надав добровільну та інформовану згоду на огляд його житла.Заяву гр. ОСОБА_6 про дозвіл на огляд земельної ділянки, що належить йому на правах приватної власності, є всі підстави не брати судом до уваги як підставу для проникнення на територію приватної власності без ухвали слідчого судді. Як уже зазначав Верховний Суд у своїх попередніх рішеннях (постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 266/4000/14-к, від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к, постанова від 22 травня 2019 року в справі № 640/2449/16-к), для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмового підтвердження такої згоди.Згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.
Відповідно до ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо його отримано у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення. Згідно зі статтею 87 КПК України докази, отримані внаслідок здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу є недопустимими.За змістом статей 223, 237 КПК огляд є слідчою (розшуковою) дією, спрямованою на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, яка проводиться в межах досудового розслідування кримінального провадження. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи,

який згідно ст. 234 КПК України проводиться на підставі ухвали слідчого судді.Також ст. 233 КПК України встановлено, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді. Винятком з цього правила є невідкладні випадки, пов`язані із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, в разі чого прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, а останній, розглядаючи таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 КПК України зобов`язаний перевірити, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню.Як вбачається з вказаного протоколу огляду місця події від 19 квітня 2018 року, єдиною метою цієї слідчої дії було виявлення предметів схожих на зброю та боєприпасів, оскільки при огляді переміщувались предмети та будівельні матеріали, тобто проведений органами досудового розслідування 19 квітня 2019 року огляд місця події фактично був обшуком, який згідно приписів ч. 2 ст. 234 КПК України проводиться лише на підставі ухвали слідчого судді.Верховний Суд уже визнавав неприпустимість проведення обшуку під виглядом огляду місця події, зокрема у постановах від 07 червня 2018 року (справа N° 740/5066/15-к), від 26 лютого 2019 року (справа № 266/4000/14-к),від 19 березня 2019 року (справа № 380/157/14-к), оскільки таким чином нівелюються вимоги судового контролю, передбачені ст. 233, ч. 2 ст. 234 КПК України.З клопотанням про проведення обшуку прокурор, слідчий до слідчого судді не зверталися, тому відповідно до згаданих положень отримані внаслідок такої слідчої дії докази є недопустимими й не можуть бути використані судом при прийнятті рішення.
Запис у протоколі про те, що огляд проведений на підставі заяви власника земельної ділянки гр. ОСОБА_6 , не можна брати до уваги як підставу для проникнення до житла без ухвали слідчого судді. Як уже зазначав Верховний Суд у своїх попередніх рішеннях (постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 266/4000/14-к, від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к), для з`ясування допустимості доказів, отриманих під час огляду в житлі чи іншому володінні особи, якщо наявність та/або добровільність згоди володільця ставиться стороною під сумнів, суд має виходити із сукупності всіх обставин, що супроводжували цю слідчу дію, враховуючи, але не обмежуючись, наявністю письмового підтвердження такої.Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.Європейський суд з прав людини у рішенні від 07 листопада 2013 року в справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 Конвенції повинно бути виправданим у розумінні п. 2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є захист особи від свавільного втручання державних органів. У цьому рішенні Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що огляд працівниками міліції житла заявника не проводився згідно із законом, оскільки дозвіл на огляд отримано за обставин,в яких були відсутні процесуальні гарантії, що захищають його здатність висловлювати свою справжню думку.Зважаючи на зазначене, керуючись ст. 86, 87, 94, 233, 234, 237, 357, 370 КПК України, враховуючи позицію Верховного Суду при прийнятті рішень за аналогічними справами (постанови від 26 лютого 2019 року у справі № 266/4000/14-к, від 12 лютого 2019 року у справі № 159/451/16-к), (справа № 740/5066/15-к), від 19 березня 2019 року (справа № 380/157/14-к) вважає, що огляд місця події від 19 квітня 2018 року проведений з порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, тому являється недопустимим доказом.
Вивчивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності, заслухавши думку учасників судового процесу, суд дійшов до висновку, що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підлягає поверненню прокурору, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 263 КК України, звільняється від кримінальної відповідальності особа, яка вчинила злочин,передбачений частинами першою або другою цієї статті,якщо вона добровілно здала органам влади зброю,бойові припаси,вибухові речовини або вибухові пристрої.
Як передбачено ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок

звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Згідно з ч. 3 ст. 285 КПК України, підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.
У відповідності ч. 4 ст. 288 КПК України, у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження у загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Статтею 314 КПК України передбачено,що після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.
2. Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.
Частина друга статті 314 із змінами, внесеними згідно із Законом № 314-VII від 23.05.2013 \
3. У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
Пункт 2 частини третьої статті 314 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2213-VIII від 16.11.2017 \
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Частину третю статті 314 доповнено пунктом 6 згідно із Законом № 1492-VIII від 07.09.2016 \
4. Ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру може бути оскаржена в апеляційному порядку.
5. У підготовчому судовому засіданні суд у випадках, передбачених цим Кодексом, за власною ініціативою або за клопотанням обвинуваченого, його захисника чи законного представника, чи за клопотанням прокурора і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини вирішує питання щодо складання досудової доповіді, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку підготовки такої доповіді.
Статтю 314 доповнено частиною п`ятою згідно із Законом № 1492-VIII від 07.09.2016 \
Статтею 315 КПК України,передбачено,що якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.
2. З метою підготовки до судового розгляду суд:
1) визначає дату та місце проведення судового розгляду;
2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд;
3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді;
4) розглядає клопотання учасників судового провадження про:
здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту;
витребування певних речей чи документів;
здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.
Пункт 4 частини другої статті 315 доповнено абзацом четвертим згідно із Законом № 2213-VIII від

16.11.2017 \
5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.
Положення третього речення частини третьої статті 315 втрачає чинність, як таке, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду № 1-р/2017 від 23.11.2017 \
3. Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Враховуючи вищевикладене,суд дійшов до висновку,що клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 ,який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),передбаченого ст.263 ч.1 КК України,не підлягає задоволенню,оскільки суд відповідно до вимог ст.315 КПК України не вирішує питання відносно недопустимості доказів,як зазначив у своєму клопотання підозрюваний ОСОБА_4 та вважає необхідним повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 287, 288, 314 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора по кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 06 липня 2017 року про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.263 КК України та повернути його прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Повний текст ухвали оголошений 16.12.2019 року о 16.50 год.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя