Номер справи 289/592/17
Номер провадження 1-в/289/4/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.02.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Радомишль подання Радомишльського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Радомишль Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.11.2017 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 162 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 засуджений вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.11.2017 за ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.162 КК України до 4 років позбавлення волі, з застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України із встановленням іспитового строку - 2 роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені засуджений, представник органу пробації та прокурор, однак, в судове засідання не з`явилися, від прокурора надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, від інших учасників судового провадження клопотання не надходили.

Суд, дослідивши матеріали подання та особову справу засудженого ОСОБА_3 вважає, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 164 КВК України, уповноважений орган з питань пробації веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".
Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.
Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.
Іспитовий строк це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим і останній під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов'язаний виконувати покладені на нього обов'язки та інші умови випробування. Однією з найголовніших умов звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням є те, що він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.
Відповідно до частини першої статті 78 Кримінального кодексу України та частини другої статті 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.
Виходячи з аналізу вказаних норм, звільнення засудженого від відбування покарання можливо за умови одночасного виконання ним двох умов: виконання покладених на нього судом обов'язків та не вчинення протягом іспитового строку нового злочину.

Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов'язків та не вчинення нового злочину.
Відповідно до ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Наслідки не виконання покладених на засудженого обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, а також вчинення засудженим нового злочину в період іспитового строку передбачені ч.ч. 2, 3 ст. 78 КК України.

Дана норма закону є відсилочною до ст .ст. 71, 72 КК України.

Судом встановлено, вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.12.2019 у справі № 289/1053/19 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі. При призначенні покарання за останнім вироком суд застосував положення ч. 1 ст. 71 КК України та до призначеного покарання частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.11.2017 (питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням за яким порушено наразі перед судом Радомишльським РС філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області), приєднавши 1 рік 1 місяць позбавлення волі, і, остаточно, за сукупністю вироків призначив покарання у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.
На даний час справа № 289/1053/19 перебуває на розгляді в Житомирському апеляційному суді, оскільки ОСОБА_3 оскаржив вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.12.2019.
Виходячи із змісту ст. 62 Конституції України та п. 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 КПК України вищевказане не свідчить про вчинення ОСОБА_3 злочину у період іспитового строку, визначеного вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 28.11.2017 у справі № 289/592/17, оскільки особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.
В разі залишення судом апеляційної інстанції вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 05.12.2019 у справі № 289/1053/19 без змін, у органу пробації відсутні правові підстави для звернення з поданням про звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_3 , оскільки судом у вказаній справі при призначення покарання застосовано ч. 1 ст. 71 КК України.
В разі встановлення судом невинуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, орган пробації не позбавлений можливості повторного звернення до суду з питанням звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.
Відтак, суд вважає, що на даній стадії подання Радомишльського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_3 є передчасним, та з цих підстав не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, відповідно до ст. 62 Конституції України, ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 78 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Радомишльського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Житомирській області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Особову справу № 06/2018 стосовно ОСОБА_3 повернути до Радомишльського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Радомишльський районний суд Житомирської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1