Справа № 191/721/20
Провадження № 1-в/191/117/20
У Х В А Л А
іменем України

04 травня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
представника адміністрації СВК-94 ОСОБА_4

обвинуваченого- ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області з приміщенням Синельниківської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Дніпропетровській області (№ 94), клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відносно засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ярцево Смоленської області, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 3 рази, по даній справі засуджений: 03.10.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ст.185 ч.2, ст. 185 ч.3, ст. 263, ст. 70 ч.1, ст. 75 ст. 76 КК України. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2016 року іспитовий строк скасовано та направлено в міста позбавлення волі на 5 років. Початок строку 14.09.2016 року, кінець строку 14.09.2021 року,-

ВСТАНОВИВ:
Відбуваючи покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 , зарекомендував себе наступним чином, на теперішній час працевлаштований на ділянці РІЦ токарем, за час відбування покарання в установі має 8 стягнень за порушення режиму утримання (зберігання заборонених речей) та 4 заохочення, які надавалися за сумлінне ставлення до праці та з метою стимулювання право слухняної поведінки. У взаємовідносинах з іншими засудженими вживчивий, не конфліктний, в заходах виховного характеру участь бере, на профілактичні бесіди реагує правильно. За час відбування покарання засудженим, адміністрацією установи 15.01.2018 року розглядалось питання про можливість застосування змін умов тримання відповідно статті 101 Кримінально виконавчого кодексу України, але було відмовлено, як такому, що не стає на шлях виправлення. 15.03.2019 року розглядалось питання згідно ст. 82 КК України, але було відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення. 15.01.2020 року розглядалось питання згідно ст. 81 КК України було відмовлено за заявою.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну йому невідбутого покарання більш м`яким.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Представник СВК-94 вважає можливим вирішити питання на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`якою згідно з ч.3 ст.82 КК України може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин, зарекомендував себе посередньо, станом на 04.05.2020 року невідбута частина строку покарання становить 1 рік 4 місяця 10 днів.
Згідно п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива лише при умові, якщо засуджений став на шлях виправлення. Питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Становлення особи на шлях виправлення - це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Воно характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід розцінювати як свого роду винагороду окремих засуджених за зразкову поведінку. Пасивна форма поведінки виключає можливість застосування до засудженого пільги, передбаченої статтею 82 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_5 , виходячи з того, що під зразковою поведінкою розуміється не просто дотримання режиму відбування покарання, але активна участь у громадському житті, старанне виконання громадських доручень у процесі відбування покарань, прагнення своєю діяльністю спокутувати провину за скоєний злочин.

Тому, з огляду на викладене, суд критично оцінює доводи, що останній став на шлях виправлення, адже оцінюючи дані про особу ОСОБА_5 , який раніше був неодноразово засуджений, проте на шлях виправлення не став, вчинив інші злочини, також за час відбування покарання має 8 стягнення та лише 4 заохочення, з яких останнє надавалося в квітні 2020 році, лише з метою стимулювання право слухняної поведінки, але висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, тому суд вважає не доведеною поведінку засудженого, яка б вказувала, що він не тільки змінився, а й став на шлях виправлення, та приходить до висновку, що застосування до ОСОБА_5 на цей час заміни не відбутої частини покарання більш м`яким буде передчасним.

На підставі викладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування ст. 82 КК України про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1