21.04.2020
Справа № 642/ 1852/20
Провадження № 1кс/642/825/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000817 від 06.04.2020 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого: 07.08.2019 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робіт; 25.12.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у виді 1 місяця 5 днів арешту, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000817 від 06.04.2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, та скоїв умисний злочин проти власності на території Холодногірського району м. Харкова за наступних обставин :

Так, 06 квітня 2020 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у сховище, прибув за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 185, де знаходяться складські приміщення ТОВ «ЮМК-пласт», що займається виробництвом поліетиленових пакетів та пластикового посуду.Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливого мотиву з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 за допомогою невстановленого під час досудового розслідування предмету відчинив ворота складського приміщення ТОВ «ЮМК-пласт», відведеного для тимчасового зберігання готової продукції підприємства, та впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає проник до вказаного складського приміщення, та намагався викрасти наступне майно підприємства: чотири полімерні упаковки, в кожній з яких знаходиться по 7000 штук полімерних пакетів розміром 24х45 см; шість полімерних упаковок, в кожній з яких знаходиться по 500 штук полімерних пакетів розміром 50х60 см; дві упаковки із зображенням «Карлсона», в кожній знаходиться по 2500 штуки полімерних пакетів розміром 29х50 см; чотири упаковки із зображенням «Їжака», в яких знаходиться по 2500 штук полімерних пакетів розміром 29х50 см; одна упаковка із зображенням «Лева» синього кольору, в якій знаходяться полімерні пакети у кількості 2500 штук розміром 29х50 см; одна упаковка із зображенням «Лева» жовтого кольору, в якій знаходяться полімерні пакети в кількості 1000 штук розміром 30х54 см; чотири упаковки, в яких знаходяться полімерні пакети у кількості 5000 штук у кожній упаковці розміром 24х42 см; три упаковки, у яких знаходиться по 8000 штук полімерних пакетів розміром 24х42 см; три упаковки з полімерними пакетами розміром 30х54 см, по 1000 штук у кожній; дві упаковки з полімерними пакетами розміром 27х47 см, по 3000 штук пакетів у кожній упаковці; дві упаковки з полімерними пакетами розміром 18х35 см, по 15000 штук у кожній упаковці; дві картонні коробки, в кожній із яких знаходяться одноразові стакани об`ємом 0,5 л у кількості 1750 штук., чим спричинили ТОВ «ЮМК-плст» матеріального збитку на загальну суму 25000 (двадцять п`ять) тисяч гривень.

Однак, не дивлячись на те, що ОСОБА_5 виконав усі дії, які він вважав достатніми для скоєння злочину, йому не вдалось довести до кінця свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 було зупинено працівниками вказаного підприємства за територією складського приміщення при спробі покинути місце скоєння злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище.

17.04.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, слідчий підтверджує наступними доказами: протоколом огляду місця події від 06.04.2020 проведеного за адресою: м. Харків, вул. Велика Панасівська, 185, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , поясненням ОСОБА_9 .

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор послалися на наявність ризику, передбаченого п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні.

А саме, посилаються на те, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше судимий та відповідно до ст.89 КК України має не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив закінчений замах на корисливий тяжкий злочин, санкція статті якого передбачає позбавлення волі строком до 6 років, відповідно до чого орган досудового розслідування приходить до висновку, що ОСОБА_5 , може вчинити інший новий злочин.

Також, ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, має родичів за кордоном у РФ. У зв`язку із чим є підстави вважати, що ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_5 , постійного джерела доходів не має, що негативно характеризує його як особу антисоціальну та схильну до вчинення злочинів, які відносяться до даної категорії. Репутація підозрюваного незадовільна.

В обґрунтування іншого ризику, а саме незаконно впливати на свідків, потерпілого у кримінальному провадженні є те, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може шляхом залякування змусити потерпілого чи свідків змінити свої покази.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш мякий запобіжний захід.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

ОСОБА_5 , неодружений, дітей не має, офіційно не працює, раніше судимий, покарання за останнім вироком не відбув, зареєстрований, та з його слів за місцем реєстрації проживає останні два роки із бабусею, до цього проживав у Росії.

Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність зазначених вище обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_5 не має офіційних джерел отримання прибутку, характер та обставини вчинення інкримінованого злочину, відсутні міцні соціальні зв`язки, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 15.06.2020 року.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Також, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу, в розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42040 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15 червня 2020 року.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 14:40 год. 17.04.2020 року .

Строк дії ухвали до 15 червня 2020 року .

Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн. (сорок дві тисячі сорок грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, до спливу терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1