Номер провадження: 11-сс/813/561/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий: суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 року, якою залишено без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000898 від 04.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,
установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 року було залишено без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 , про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 31.10.2019 року.

Залишаючи без розгляду клопотання адвоката, слідчий суддя виходив з того, що матеріали кримінального провадження №0000898 направлені до Державного бюро розслідування.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
В своїй апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , діюча в інтересах ОСОБА_8 вказує, що вважає ухвалу незаконною, просить її скасувати та її клопотання задовольнити, мотивуючи свої вимоги тим, що слідчим суддею не враховано те, що справа підсудна Приморського районного суду м. Одеси та наявні підстави для скасування арешту майна. Крім того слідчим суддею прийнято рішення, яке не передбачено нормами діючого КПК України.

Крім того, апеляційна скарга адвоката містить клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді мотивує тим, що в судовому засіданні місцевого суду участі не приймала, а копію оскаржуваного рішення отримала лише 23.03.2020 року, що на її думку є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.
Адвокат ОСОБА_7 , діюча в інтересах ОСОБА_8 , в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, засобами електронного зв`язку надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача; виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Щодо строків звернення з апеляційною скаргою.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційні скарги на ухвалу слідчого судді можуть бути подані протягом п`яти днів з дня їх проголошення.
Частиною 3 статті 395 КПК України передбачено, що для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів провадження вбачається, що оскаржувана ухвала була постановлена без участі адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 , копія ухвали їй не направлялась, а відомості щодо дати отримання нею копії оскаржуваної ухвали в матеріалах справи відсутні, у зв`язку з чим апелянт не мала об`єктивної можливості подати апеляційну скаргу в межах передбаченого законом строку.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний дійшов висновку про поважність пропущення апелянтом строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно визнати такою, що подана у строк та продовжити її розгляд.
Стосовно доводів апеляційної скарги щодо незаконності оскаржуваної ухвали, апеляційний суд дійшов таких висновків.
Частинами першою та другою ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Апеляційний суд вважає помилковим посилання апелянта на підсудність справи Приморському районному суду м. Одеси, з таких підстав.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна відноситься до заходів забезпечення кримінального провадження.

Питання накладання арешту на майно та його скасування регулюється Главою 17 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 132 КПК України клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини.

Як встановлено слідчим суддею та не заперечується сторонами по справі, матеріали кримінального провадження №0000898, у межах якого накладено арешт на майно, яке належить ОСОБА_8 та скасування якого є предметом розгляду даної справи, направлені до Державного бюро розслідування.

Пунктом 3 частини 4 статті 9 Закону України «Про державне бюро розслідувань» встановлено, що для забезпечення виконання завдань Державного бюро розслідувань утворюється територіальне управління, розташоване у місті Миколаєві, що поширює свою діяльність на Кіровоградську, Миколаївську, Одеську області.

Таким чином, враховуючи розташування органу досудового розслідування кримінального провадження №0000898 у м. Миколаєві, клопотання про скасування арешту майна у даному кримінальному провадженню підсудно відповідному місцевому суду м. Миколаєва, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться територіальне управління, розташоване у місті Миколаєві.

Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000898 від 04.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК Україниподано до неналежного суду.

Разом з тим, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги стосовно того, що слідчий суддя, залишаючи клопотання без розгляду, прийняв рішення, яке не передбачено нормами діючого КПК України, оскільки такий вид судового рішення слідчого судді не передбачений діючим КПК України.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що приймаючи судове рішення, якене передбачено діючим кримінальним процесуальним законодавством, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що відповідно до ч.1 ст. 409 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін; скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Однак, враховуючи, що діючим КПК України не врегульовано питання призначення нового розгляду клопотання про арешт майна після скасування судом апеляційної інстанції ухвали слідчого судді про залишення його без розгляду, апеляційний суд вважає, що необхідно застосувати дію ст. 7, 9 КПК України.

Так, ч. 6 ст. 9 КПК України передбачає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, публічність, диспозитивність, гласність і відкритість судового провадження та його розумність строків.

Отже, апеляційний суд вважає, що приймаючи судове рішення, якене передбачено діючим кримінальним процесуальним законодавством, слідчий суддя допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому апеляційна скарга ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню із направленням справи на новий судовий розгляд.

Питання накладання арешту на майно та його скасування регулюється Главою 17 КПК України, якою не врегульовано дії слідчого судді при поданні клопотання, яке не підлягає розгляду в цьому суді.

Разом з тим, апеляційний суд, враховуючи те, що у законодавстві немає спеціальної норми, розрахованої на врегулювання відносин, подібних тим, які розглядаються, та дії слідчого судді при зверненні з клопотанням, яке не підлягає розгляду в цьому суді, врегульовані лише частиною другою статті 304 КПК України, вважає, що у даному випадку можливо застосувати аналогію права та вирішити питання в порядку, передбаченому ч.2 ст.304 КПК України.

Керуючись ст. 7,9, 174, 306, 307, 376, 392 404, 405, 407, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 12.02.2020 року, якою залишено без розгляду клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000898 від 04.07.2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майнанаправити до суду першої інстанції для його вирішення в порядку, передбаченому ч.2 ст.304 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4