Номер провадження: 11-сс/813/556/20
Номер справи місцевого суду: 947/5735/20 1-кс/947/3145/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Одеським апеляційним судом та Броварським міськрайонним судом Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000095 від 14.03.2019 року, -

встановив:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою задовольнити скаргу про скасування повідомлення про підозру, а також задовольнити клопотання та визнати недопустимими як доказів звукозаписів, здійснених ОСОБА_10 без рішення суду, особисту переписку ОСОБА_9 , покази з чужих слів, викладені в протоколах допитів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 . Підозрюваний посилається на неврахування слідчим суддею необґрунтованість висунутої підозри та відсутність належних та допустимих доказів вчинення ним кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_9 ..

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати; апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 КПК України, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у таких випадках: затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; обрання до особи одного з передбачених КПК України запобіжних заходів; наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення
Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права встановлює, що кожен, хто притягується до кримінальної відповідальності, має право бути терміново та докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому звинувачення.

Письмове повідомлення про підозру в порядку, передбаченому ст. 276-278 КПК України, є початковим моментом притягнення особи до кримінальної відповідальності. Підтвердженням цього є положення п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Отже, положення п.10 ч.1 ст. 303 КПК України чітко визначає момент, з початку якого повідомлення слідчого, прокурора про підозру може бути оскаржене підозрюваним, його захисником чи законним представником, зокрема в даному випадку після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду з обвинувальним актом.

Як убачається з апеляційної скарги та матеріалів кримінального провадження, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_18 , 10.03.2020 року, ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.191 КК України.
Встановивши наведені обставини, слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні скарги, мотивував своє рішення тим, що у підозрюваного ОСОБА_9 право на оскарження повідомлення про підозру виникне після спливу двох місяців з дня вручення такого повідомлення, тобто після 10.05.2020 року.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_9 , у зв`язку з недотриманням останнім строків, передбачених п.10 ч.1 ст.303 КПК України, оскільки такі висновки відповідають положенням кримінального процесуального закону. При цьому, доводи підозрюваного відносно того, що скарга подана ним з урахуванням того, що до спливу строку визначеного п.10 ч.1 ст.303 КПК України досудове розслідування може бути закінчене та він не зможе скористатися цим правом, є також безпідставними, оскільки можливе завершення строку досудового розслідування до завершення строку визначеного у п.10 ч.1 ст.303 КПК України, не може бути підставою для ігнорування слідчим суддею, або судом апеляційної інстанції вимог зазначеної норми процесуального закону.
Щодо вимог апеляційної скарги про визнання недопустимими доказів, то вони не підлягають задоволенню, оскільки питання про законність повідомлення про підозру, а відповідно і щодо допустимості доказів, які маються в розпорядженні органу досудового розслідування та які були підставою для висунення підозри, можуть бути перевірені лише під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, з урахуванням положень ч.4 ст.87, п.10 ч.1 ст.303 КПК України, а скарга підозрюваного подана без додержання вимог п.10 ч.1 ст.303 КПК України.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 309, 376, 404, 407, 409, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 31.03.2020 року у кримінальному провадженні №0000095 від 14.03.2019 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_9 на повідомлення про підозру в порядку п.10 ч.1 ст.303 КПК України залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4