Справа № 2033/2897/12
Провадження № 1-в/645/119/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Арменії, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 09.12.2013 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.122, ч.2 ст.296 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 вироком Фрунзенського районного суду м.Харкова від 09 грудня 2013 року засуджений за ч. 1 ст. 122, ч.2 ст.296 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Начальник Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням щодо вирішення питання про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому за вироком суду покарання, в зв`язку із закінченням іспитового строку, посилаючись на те, що іспитовий строк закінчився 09.12.2014 року. Проте, в провадженні Дзержинського районного суду м.Харкова на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України.

В судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання після закінчення іспитового строку.

Представник Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та засуджений в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 78 КК України після закінчення випробувального терміну засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки і не скоїв нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно ч. 1 ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

При дослідженні матеріалів особової справи ОСОБА_4 , вбачається, що останній притягується до кримінальної відповідальності за ознаками ч.2 ст.186, ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 КК України, внесено до ЄРДР № 0001889 від 22.04.2014 року.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10. 2003 р. № 7 зазначено, що суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтями 71, 72 КК України. Якщо про вчинення під час іспитового строку нового злочину стало відомо після винесення постанови про звільнення засудженого від покарання (ч. 1 ст. 78 КК) , суд, який розглядає справу про новий злочин, вправі призначити покарання за сукупністю вироків лише за умови скасування цієї постанови в установленому порядку. Частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_6 та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання, оскільки засуджений порушив умови звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання начальника Немишлянського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_6 про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінченння іспитового строку відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Особову справу № 29/2014 засудженого ОСОБА_4 повернути до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1