Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 червня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з Острозьким районним судом Рівненської області та ДУ «Рівненський слідчий ізолятор», матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року у провадженні за поданням Острозького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання відносно

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, жительки АДРЕСА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції із ДУ «Рівненський слідчий ізолятор»),

захисника засудженої адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції із Острозьким районним судом Рівненської області),

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник засудженої просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Острозького районного сектору філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області (далі «Центр пробації») про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування покарання відносно ОСОБА_4 .

Згідно оскаржуваної ухвали, задоволено подання «Центру пробації» та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 вересня 2018 року щодо ОСОБА_4 . Строк відбування покарання постановлено відраховувати з дня її фактичного затримання.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник засудженої вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Доводить, що оскаржувана ухвала не в повній мірі відповідає критеріям законності, обгрунтованості та вмотивованості, оскільки судом не було враховано всі обставини, які були встановлені в судовому засідання, зокрема не враховано пояснення ОСОБА_4 про те, що вона не була ознайомлена з протоколами про адміністративні правопорушення і дізналась про їх існування лише із органу пробації, що унемолживило їх вчасне оскарження. Також не взято до уваги ті факти, що засуджена бажає брати участь у вихованні та утриманні її малолітнього сина, а також те, що за місцем проживання на її поведінку скарг не надходило. Зазначає, що ОСОБА_4 бажає стати на шлях виправлення.

Суд першої інстанції, задовольняючи подання органу пробації, зазначив в оскаржуваній ухвалі, що ОСОБА_4 , будучи обізнаною про умови відбування покарання з випробуванням, вчинила сім адміністративних правопорушень у сфері, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника та засудженої, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 2 ст.78 КК України визначено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.2,3 ст.166 КВК України подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції в повному обсязі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення об`єктивних обставин справи.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду, 02.11.2018 р. органом пробації ОСОБА_4 було роз`яснено її права та обов`язки, повязані із засудженням та відбуванням іспитового строку. Також були роз`яснені вимоги ч.3 ст.164 Кримінально-виконавчого кодексу України про те, що особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, покладені на них судом та з`являтися за викликом до уповноваженого органу з питань пробації.

Також, ОСОБА_4 було попереджено про наслідки за ухилення від виконання покладених на неї судом обов`язків, систематичного порушення громадського порядку, вчинення нею нових злочинів, адміністративних проступків, а також за неявку за викликами до уповноваженого органу з питань пробації, про що засуджена 02.11.2018 року підтвердила особистим підписом.

Як встановлено колегією суддів, 27.10.2018 року ОСОБА_4 притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ст.183 КУпАП, 17.03.2018 року за ч.2 ст.178 КУпАП, у зв`язку з цим, у відповідності до ч.1 ст.166 КВК України, 02.04.2019 року органом пробації їй було винесено застереження у виді письмового попередження.

В подальшому, незважаючи на винесення письмового попередження про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, ОСОБА_4 належні висновки не зробила та продовжила систематично вчиняти адміністративні правопорушення, за що притягувалась до адміністративної відповідальності: 08.05.2019 за ст.173 КУпАП, 22.06.2019 за ст.183 КУпАП, 29.07.2019 за ст.183 КУпАП, 02.10.2019 за ст.183, ч.3 ст.127 КУпАП, 07.10.2019 за ч.1 ст.175-1 КУпАП, 16.10.2019 за ст.173 КУпАП, що підтверджується постановами Острозького районного суду від 08.05.2019, 16.10.2019, постановами Острозького ВП ГУНП в Рівненській області. Вказані постанови набрали законної сили.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, винесене письмове попередження, а також проведена щодо ОСОБА_4 індивідуально-профілактична робота не мали на неї належного впливу.

До того ж, колегія суддів звертає увагу на той факт, що 20.05.2020 р. Острозьким районним судом Рівненської області стосовно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, ухвалено вирок, яким частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Нетішинського міського суду Хмельницької області від 21 вересня 2018 року.

Згідно ч.2 ст.78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 не бажає стати на шлях виправлення, оскільки вона за період перебування на обліку Острозьким РС філії ДУ «Центр пробації» у Рівненській області, будучи обізнаною про умови відбування покарання з випробуванням, систематично вчинювала адміністративні правопорушення у сфері, що посягають на громадський порядок та громадську безпеку, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення.

За таких обставин, висновки, викладені в ухвалі суду першої інстанції, на переконання колегії суддів, відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстав для її скасування немає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:

Ухвалу Острозького районного суду Рівненської області від 22 січня 2020 року, якою задоволено подання органу пробації та скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженої ОСОБА_4 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та оскарженнню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3