Справа № 357/2229/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2019 р. м. Біла Церква. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 25.05.2018 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст. 185 ч.1,2,70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, проживаючого АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України

У С Т А Н О В И В:

20 лютого 2019 р. близько 15 години 49 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні магазину «Продукти - 459» ТОВ «АТБ», який розташований по бул. Олександрійському, 44/2, в м. Біла Церква Київської області, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю поруч працівників вказаного магазину, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, із полиці для продажу товарів взяв чотири молочні шоколадки «Milka» вагою 300 грамів кожна, з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинкою загальною вартістю 283 грн. 16 коп., п`ять молочних шоколадок «Milka» вагою 300 грамів кожна зі смаком ванілі та печивом «Орео» загальною вартістю 361 грн., які поклав до належного йому поліетиленового пакету.

Після цього ОСОБА_4 , не розрахувавшись за ввказаний товар, пройшов через розрахункову касу магазину «Продукти 459» ТОВ «АТБ-Маркет» та пішов до виходу, однак його дії були помічені працівниками охорони. Усвідомлюючи, що його злочинні дії помічені працівниками магазину, ОСОБА_4 почав тікати з вказаного магазину від охоронців вказаного магазину, які намагалися його наздогнати. В подальшому його зупинено працівниками охорони вказаного магазину на розі ресторанно-готельного комплексу «КЛАРК» по вул. О.Гончара, 1/42, в м. Біла Церква Київської області. Вказаними діями ОСОБА_4 ТОВ «АТБ-Маркет> заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 664 грн. 16 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України не визнав та пояснив, що 20 лютого заходив до магазину АТБ щоб порівняти ціни порівняно з тими за які він купував товар у іншому магазині. У АТБ нічого не купував. Точний час не пам`ятає. О котрій годині його затримали не пам`ятає. Покидаючи територію магазину почув звук. Зніяковів і знаючи, що у нього умовний термін, почав бігти у бік готелю. Пробіг метрів 200. потім зупинився. Не бачив, щоб за ним хтось біг. До нього зразу підбігли 2 чоловіка. Це були охоронці. Він спілкувався з ними. Пішли до охорони магазину. На столі у магазині було 9 шоколадок. Далі чекали працівників поліції. Чи підписував він щось не пам`ятає. Щось підписував. Нічого у магазині не брав. Скарги на незаконні дії працівників поліції не писав. Пакета коли заходив у магазин у нього не було. У нього було 300 грн. Він шоколадки не крав. Просить виправдати його.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своє винуватості у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, його винуватість у вчинені зазначеного злочину підтверджується доказами дослідженими судом:

показаннями представника потерпілого ОСОБА_6 про те, що 20 лютого по телефону йому повідомив керуючий магазину, що затримали особу, яка намагалася викрасти дорогий шоколад Він сказав викликати поліцію. Очевидцем події він не був, на місце не виїжджав. Шоколад, який намагався викрасти здається 9 плиток шоколаду, про це він взнав від керуючого магазином. Збитки не завданні через те, що шоколад повернутий. Претензій матеріального характеру не має до обвинуваченого. Скарги від обвинуваченого після його затримання не надходили. Покарання вважає обвинуваченому слід призначити на розсуд суду;

показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що він є працівником магазину продукти 459 по бул. Олександрійському у м. Біла Церква. 20 лютого 2019 р. близько 15.30-16 години сидячи на камерах відео спостереження побачив як невідома особа прийшла у відділ шоколаду, взяла шоколадки поклала їх до пакета, постояла в касі, не оплатила товар та попрямувала до виходу з магазину. Він кинув своє робоче місце і почав доганяти вказану особу. Приблизно за 150 м. від виходу з магазину особа була затримана. Затримували обвинуваченого він, Слунян, через декілька хвилин ОСОБА_8 . Це був обвинувачений. Він взяв у магазині шоколадки ОСОБА_9 у кількості 7-9 штук. Привернув він його увагу тим, що взяв дорогий шоколад у такій кількості. Він передавав ОСОБА_10 що такий то став у чергу в 6 зоні. Він стояв на касовій зоні. Обвинувачений попрямувавши до виходу після виходу із магазину зі сходів почав бігти, тікати. Обвинувачений просився щоб його відпустили. Шоколадки, які викрав обвинувачений належать АТБ . Пакет з яким був обвинувачений у магазині і з яким він був затриманий один і той же. Шоколадки які він клав у пакет і ті які він викидав з пакету, та були вилучені одні і ті ж. Суду говорить правду;

показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що 20 лютого 2019 р. він був на робочому місці як охоронник АТБ. Він перебував на касах Інший охоронець ОСОБА_12 повідомив йому по рації інформацію про те, що одягнутий у як саме, взяв багато шоколадок, поклав у пакет, пройшов касу не розрахувався. Він сказав йому шановний ви оплатили шоколад. Ця людина не реагувала, почав прискорюватися, вийшовши за двері магазину почав тікати, бігти від магазину. Він особисто кричав до втікача. Останній сповільнювався і викидав із пакету шоколадні плитки великі, в кількості десь 8.9 шт. Обвинувачений це саме та людина за якою він біг, викидав шоколадки та наздогнав його на відстані приблизно 200 м. від входу магазину. Обвинувачений це точно та людина яку затримували. Про те, що обвинувачений сховав шоколад у пакет йому стало відомо від ОСОБА_13 . Він бачив, що обвинувачений не розрахувався за шоколадки. Коли він переслідував обвинуваченого останній увесь час був у його полі зору. Він бачив як обвинувачений доставав з пакету і викидав плитки шоколаду. Це обвинувачений почав робити після того як він до нього кричав переслідуючи його;

показання свідка ОСОБА_14 про те, що йому як керуючому магазином було повідомлено про затримання особи. При затриманні він не був присутнім. Він бачив як привели затриманого. Ця особа була затримана за викрадення плиток шоколаду Це було 20 лютого вдень. Він очевидцем крадіжки не був. Затриманий йому нічого не повідомляв. Як затриманий поводився не пам`ятає;

письмовими доказами, дослідженими судом:

протоколом огляду місця події від 20.02.2019 р. з ілюстративною таблицею приміщення охорони в магазині АТБ по бул. Олександрійському 44/2 у м. Біла Церква де виявлено та вилучено 9 шоколадок марки Мілка;

протоколом огляду предметів від 20.02.2019 р. шоколадок Мілка в кількості 9 шт., постановою про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 20.02.2019 р. -

шоколадок Мілка в кількості 9 шт. представнику ТОВ АТБ-Маркет;

супровідний листом ОСОБА_14 . від21.02.2019 р. про направлення старшому слідчому Білоцерківського ВП копії відеозапису із камер відео спостереження за період з 15.49 до 16.10 20.02.2019 р. ТОВ АТБ-Маркет, магазину Продукти-459, розташованого за адресою м. Біла Церква бул. Олександрійський, 44/2 на СД-Р диску, судом у судовому засідання переглянутий відеозапис на вказаному СД-Р диску;

протоколом огляду предмета від 21.02.2019 р. компактного диску СД-Р диску із фото зображенням наявних відеозаписів;

постановою про визнання речовими доказами та приєднання до кримінального провадження від 21.02.2019 р. вказаного СД-Р диску;

відношенням ТОВ АТБ-Марк до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області від 20.02.2019 р. про притягнення до відповідальності невідомої особи, яка перебуваючи в приміщенні магазину АТБ, що знаходиться за адресою м. Біла Церква, бул. Олександрійський, 44/2 20.02.2019 р. близько 16.10 вчинила крадіжку шоколадок мілка молочний з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинками к/уп 4 шт. на суму 339,20 грн., шоколад 300 г молочний Мілка з начинкою зі смаком ванілі та печивом Орео м/уп 5 шт. на суму 337.50 грн. Нанесено збитку на загальну вартість 541, 36 грн. без ПДВ, інвентаризаційною відомістю № 39254 від 20.02.2019 р.;

висновком експерта № 13-1/1546 від 06.09.2019 р. відповідно до якого ринкова вартість чотирьох плиток шоколаду Мілка вагою 300 грам, з цілими лісовими горіхами, молочною та карамельною начинкою станом на 20.02.2019 могла становити 283, 16 грн. Ринкова вартість п`яти плиток молочних шоколадок Мілка вагою 300 грам, з цілими лісовими горіхами, зі смаком ванілі та печивом Орео станом на 20..02.2019 р. могла становити 361 грн.

Суд вказані надані прокурором докази визнає належними та допустимими.

Судом в ході судового розгляду забезпечено обвинуваченому ОСОБА_4 передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), право на захист від обвинувачення і його реалізація шляхом надання розумної можливості представляти свою правову позицію, свої докази, оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, їх використання.

Суд в ході судового розгляду кримінального провадження, враховуючи рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мітрофанов проти Республіка Молдова» розглянувши доводи:

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , наведені на захист останнього щодо непричетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, недоведеності його участі у його вчинені, щодо кількості шоколадок, оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку необхідності їх відхилення, оскільки вони спростовуються показаннями представника потерпілого, свідків, письмовими доказами, дослідженими судом, які вищенаведені у цьому вироку.

Що стосується клопотання захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 20.02.2019 р., оскільки огляд проведений до внесення відомостей про вчинений злочин до ЄРДР, без ухвали слідчого судді, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 214 ч.3 КПК України огляд місця події є єдиною слідчою дією, яка може бути проведена до внесення відомостей про вчинений злочин до ЄРДР.

Вимоги до огляду місця події, тобто огляду місця вчинення злочину не є тотожними щодо вимог КПК України відносно огляду житла, не потребують дозволу слідчого судді, суду постанова ВС від 1.02.2018 р. провадження № 51-230 кп18.

Суд, враховуючи вищевикладене вказане клопотання захисника відхиляє.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 усвідомлював, що його дії були викриті охоронником магазину, після чого він почав тікати з викраденим та викидати шоколадки при втечі. Доводи захисника про недоведеність вказаного прокурором, суд відхиляє.

Суд відхиляє доводи захисника про відсутність в діях ОСОБА_4 кваліфікуючої ознаки: повторність, зважаючи на Примітку 1 до ст. 185 КК України щодо визначення повторності у статтях 185,186 та 189-191.

Суд визнає, що вказані доводи обвинуваченого, захисника є способом обраного захисту від обвинувачення, яке судом було забезпечено обвинуваченому в ході судового розгляду кримінального провадження, відповідно до ст. 6 Конвенції.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України « Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29.06.1990 р. мотивування у вироку висновку, щодо кваліфікації злочину, полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння і ознак злочину, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, і формулюванні висновку про їх відповідність.

Верховний Суд України у постанові від 15 листопада 2012 р. у справі № 5-15кс12 зазначив: правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає у точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченого кримінально-правовою нормою.

Суд зіставивши зміст конкретної норми КК України, а саме передбаченої ст. 186 ч.2 КК України та дійсні, об`єктивно встановлені у судовому засіданні, фактичні обставини суспільно небезпечних діянь, дійшов висновку про їх відповідність.

Відповідно до ст. 62 ч.1,2 Конституції України, ст. 17 ч.2 КПК України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчинені кримінального правопорушення і має бути виправданий, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Суд при оцінці доказів має керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою - п. 161,150,100 рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ірландія проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України, «Салман проти Туреччини».

Суд, відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий прокурором допустимий доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, установив поза розумним сумнівом співіснування достатньо вагомих, переконливих, чітких і узгоджених між собою ознак та схожих неспростовних презумпцій факту:

доведеності вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

Суд дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує: мету покарання, передбачену ст. 50 КК України, загальні засади призначення покарання, передбачені ст.ст. 65-67 КК України вид та у межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та запобіганню вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

Обвинувачений ОСОБА_4 за формою вини, ступенем тяжкості вчинив умисний тяжкий злочин. Судом в ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що при вчинені інкримінованого йому злочину, ОСОБА_4 усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом ст. 24 ч.2 КК України, при вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

ОСОБА_4 раніше судимий 25.05.2018 р. Білоцерківським міськрайонним судом за ст.185 ч.1, 185 ч.2, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

За місцем проживання характеризується задовільно.

ОСОБА_4 не перебуває на обліку у лікарів нарколога, психіатра.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду, суд визнає, що він є осудним, тобто особою, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії і керувати ними ст. 19 ч.1 КК України.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_15 , який раніше судимий, злочин вчинив у період іспитового строку, що свідчить про порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не виправдання довіри суду, вперте не бажання стати на шлях виправлення, характеризується задовільно, відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання, думку представника потерпілого щодо покарання обвинуваченого, досудову доповідь відповідно до якої існує високий ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення. середній ризик небезпеки для суспільства, вважає ОСОБА_4 представляє суспільну небезпеку, його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тобто призначення йому покарання у виді позбавлення волі у нижній межі санкції частини 2 ст. 186 КК України.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами, невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати: частину покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75,79,104 КК).

За таких обставин ОСОБА_4 має бути призначене покарання відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення та попередження вчинення обвинуваченим та іншими особами нових злочинів.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання в частині строку покарання, на переконання суду буде явно не справедливим через м`якість, враховуючи ступінь тяжкості злочину, обставини злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, злочин вчинив у період іспитового строку.

Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 більш суворого покарання в частині строку покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст. 186 КК України, на переконання суду, буде явно несправедливим через суворість, враховуючи незначну вартість майна, яким він відкрито заволодів, його молодий вік.

Цивільний позов відсутній.

Речові докази: 9 шоколадок Мілка, які передані представнику потерпілого, слід вважати повернутими власнику; СД-Р диск з відеозаписом з камер спостереження, який приєднаний до судової справи, слід зберігати при судовій справі.

Суд, керуючись вимогами ст.ст. 122,124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 314 грн. 2 коп. стягує із обвинуваченого на користь держави.

В ході досудового розслідування ОСОБА_4 20 лютого 2019р. затриманий, 22 лютого 2019 р. відносно нього застосований запобіжний захід тримання під вартою.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367-371,373,374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 25.05.2018 р. відносно ОСОБА_4 , призначивши ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки три місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 13 грудня 2019 р.

Зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк досудового тримання його під вартою із розрахунку день за день за період з 20 лютого 2019 р. до 12 грудня 2019 р.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити попередній тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 60 днів, тобто до 11 лютого 2020 р.

Речові докази: 9 шоколадок Мілка, які передані представнику потерпілого - вважати повернутими власнику; СД-Р диск з відеозаписом з камер спостереження, який приєднаний до судової справи - зберігати при судовій справі.

Вирок відповідно до ст. 532 КПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії вироку, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду