У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000311

за апеляційною скаргою прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5

на ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопавлівка Баштанського району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

-обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_5 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2020 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000311 за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст. 286 КК України повернуто прокурору.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди повернуто потерпілій.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор вважає, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі повноважень, передбачених ст. 314 КПК України. Звертає увагу, що суд першої інстанції мав можливість вийти за межі висунутого обвинувачення (337 КПК України), а прокурор мав право змінити обвинувачення (338 КПК України). Суд першої інстанції фактично вдався до аналізу фактичних обставин кримінального провадження. Зазначені судом першої інстанції недоліки не є суттєвими та не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_6 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. В тексті обвинувального акта у викладі фактичних обставинах кримінального правопорушення та у формулюванні обвинувачення вказані лише вулиця, де рухався обвинувачений на транспортному засобі, та напрямок його руху, але не вказано конкретне місце вчинення злочину - місце ДТП. Крім того, в обвинувальному акті не зазначені необхідні для розгляду кримінального провадження обставини злочину, а саме як відбувалося контактування автомобіля та велосипеда та якими частинами (механізм ДТП), що сталося від такого контактування з велосипедом, та як рухався велосипед до зіткнення.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурорів на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про повернення обвинувального акта прокурору є правильними.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Дані вимоги під час складання обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 не дотримані.

В обвинувальному акті у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та у формулюванні обвинувачення конкретно не вказано місце вчинення злочину (місця ДТП) із прив`язкою до поруч розташованих об`єктів.

Крім того, як вірно зазначено в ухвалі суду, в обвинувальному акті у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення та у формулюванні обвинувачення неповно вказаний спосіб вчинення злочину, а саме слідчим не зазначено, як саме рухався велосипед під керуванням ОСОБА_8 на смузі зустрічного руху по вул. Небесної Сотні у м. Баштанка під час зіткнення з транспортним засобом під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 . У зв`язку із чим, є незрозумілим, чи відповідали дії потерпілої ОСОБА_8 під час керування велосипедом вимогам ПДР України.

Суд вважає, що зазначені недоліки обвинувального акта, а саме неповнота та неконкретність викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, позбавляють можливості сторону захисту здійснювати належний захист від висунутого обвинувачення.

Ці недоліки перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Враховуючи викладене, суд вважає прийняте судом першої інстанції рішення про повернення прокурору обвинувального акта в порядку, передбаченому ст. 314 КПК України, таким, що відповідає вимогам закону.

За такого, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Баштанського районного суду Миколаївської області від 05 лютого 2020 року про повернення прокурору обвинувального акта у відношенні ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3