Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

9 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15.11.2019 року у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві від 23.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001539 відмовлено.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що ОСОБА_5 подав чотири аналогічні скарги на одне й те саме рішення слідчого про закриття кримінального провадження, по двом з яких вже прийнято рішення по суті.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої вимоги, зазначає, що висновки, викладені в ухвалі, що він оскаржує постанову про закриття кримінального провадження № 0001539, не відповідають фактичним обставинам, оскільки він оскаржив постанову про закриття кримінального провадження № 0001539. Також ухвала не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, яким не передбачено можливість прийняття рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою, поданою в порядку, визначеному ст.303 КПК України, у разі подання аналогічних скарг стосовно одного й того ж предмета оскарження. При цьому ОСОБА_5 зауважує, що в тексті ухвали відсутні відомості про те, з яких джерел слідчий суддя отримав інформацію про подання _________________________________________

Справа № 11-сс/824/725/2020
Категорія: ст.303 КПК України
Слідчий суддя: ОСОБА_6
Доповідач: ОСОБА_1
ним аналогічних за змістом скарг та наслідки їх розгляду. Тому вважає, що, відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя порушив загальні засади кримінального провадження, зокрема, верховенство права, невірно послався на положення ч.6 ст.9 КПК України, внаслідок чого прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

У судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_5 , який належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибув і в апеляційній скарзі та надісланих пізніше клопотаннях висловив прохання розглядати апеляційну скаргу без його участі. А тому відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України його неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, 13.11.2019 року ОСОБА_5 у порядку, визначеному ст.303 КПК України, подав до Святошинського районного суду м. Києва скаргу, в якій просив скасувати постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві від 23.08.2019 року про закриття кримінального провадження № 0001539.

Слідчим суддею було встановлено, що ОСОБА_5 11.11.2019 року і 13.11.2019 року вже звертався з аналогічними скаргами, у задоволенні яких відповідно ухвалами слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 12.11.2019 року (провадження № 1-кс/759/7343/19, єдиний унікальний № 759/20918/19), та від 13.11.2019 року (провадження № 1-кс/759/7420/19, єдиний унікальний № 759/21167/19) відмовлено. Також 13.11.2019 року ОСОБА_5 звернувся з аналогічними скаргами, дві з яких передані для розгляду слідчому судді ОСОБА_6 .

Відмовляючи у відкритті провадження, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_5 фактично подав чотири аналогічні скарги на одне й те саме рішення слідчого про закриття кримінального провадження, за наслідками розгляду двох з яких вже ухвалено судові рішення, а відтак, розцінивши його дії як зловживання правом, застосував положення ч.6 ст.9 КПК України, у відповідності з якими у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.
З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Між тим, як правильно встановив слідчий суддя, ОСОБА_5 принаймні чотири рази звернувся зі скаргами аналогічного змісту на одну й ту саму постанову слідчого, тобто його доводи вже були предметом перевірки слідчим суддею, і в задоволенні двох скарг було відмовлено.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_5 оскаржив іншу постанову про закриття кримінального провадження, ніж її зазначив в ухвалі слідчий суддя, є надуманими, оскільки слідчим суддею була допущено описка в номері закритого кримінального провадження. Що ж стосується тверджень про відсутність відомостей про джерела, з яких слідчий суддя отримав відповідну інформацію, то колегія суддів зауважує, що встановлені обставини, які стосуються неодноразового оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження, ОСОБА_5 і не заперечуються. До того ж, загальновідомим є те, що в кожному суді діє автоматизована система документообігу суду, а судові рішення оприлюднюються в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

За змістом такої загальної засади кримінального провадження, як доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону. Вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України. Кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки щонайменше двома ухвалами слідчого судді у задоволенні скарг ОСОБА_5 було відмовлено, подання ним чергових скарг слідчий суддя правильно розцінив як зловживання правом, і колегія суддів вважає, що у такий не передбачений законом спосіб він намагається оскаржити ухвалу про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, що відноситься до повноважень суду апеляційної інстанції.

З огляду на те, що кримінальний процесуальний закон, дійсно, не містить норм, які б обмежували кількість подання скарг на рішення слідчого, що логічно пояснюється тим, що кожний учасник судового провадження повинен добросовісно користуватися своїми процесуальними правами, рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження колегія суддів вважає правильним.

За таких обставин ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

До того ж, на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції постанова слідчого про закриття кримінального провадження за скаргою ОСОБА_5 вже скасована, на підтвердження чого він направив копію ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 18.12.2019 року. А тому вимоги апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді і призначення нового розгляду в суді першої інстанції для розгляду скарги на вже скасоване рішення слідчого позбавлені сенсу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві від 23 серпня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0001539, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_7 ОСОБА_8