Справа № 350/1820/19
Провадження № 1-кп/350/44/2020
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року селище Рожнятів

Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000169 від 25 травня 2019 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, без утриманців, судимого вироком Рожнятівського районного суду від 21 лютого 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 ухилився від відбування громадських робіт будучи засудженим до цього покарання.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , 09 квітня 2019 року будучи належним чином повідомленим провідним інспектором Рожнятівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" в Івано-Франківській області про порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, яке йому призначено вироком Рожнятівського районого суду від 21 лютого 2019 року, що відповідно до ст. 4 Кримінально-виконавчого кодексу України є підставою виконання і відбування покарання, та про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання, яким відповідно до абзацу 3 частини 3 ст. 40 вказаного Кодексу визнається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, постійно порушуючи складені графіки роботи, систематично не з`являвся для відбуття покарання у Липовицьку сільську раду, і в період часу з 10 квітня 2019 року по 26 квітня 2019 року відпрацював 52 години громадських робіт, а з 02 травня 2019 року по 30 вересня 2019 року без поваждних причин не відпрацював жодної години громадських робіт, чим порушив порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав повністю та пояснив, що кримінальне правопорушення вчинено саме при викладених вище обставинах, він ухилився від відбування громадських робіт, так як до цього обов`язку поставився безвідповідально і не знав, що за це передбачена кримінальна відповідальність. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши характеризуючі дані на обвинуваченого прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, при обставинах викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки він ухилився від відбування громадських робіт, будучи засудженим до цього покарання.

Обставинами, що пом`якшують покараня ОСОБА_3 , є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд враховує рецедив злочинів.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, той факт, що обвинувачений повністю визнав вину, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, не працює, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

Таким чином, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції його від суспільства, а тому відносно нього слід обрати покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту.

При цьому суд враховує, що вироком Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин, з яких відбуто 52 години.

За таких обставин остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити за правилами ст.ст. 71, 72 КК України, у виді арешту, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, виходячи з такого співвідношення: одному дню арешту - відповідають вісім годин громадських робіт.

На думку суду саме таке покарання буде справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин по кримінальному провадженні у їх сукупності, що відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого ОСОБА_3 та буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень ним та іншими особами, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим з призначеним йому покаранням .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжні заходи не застосовувалися.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст. 368-369, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк п`ять місяців.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даними вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Рожнятівського районного суду від 21 лютого 2019 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді арешту на строк п`ять місяців 15 п`ятнадцять днів.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з часу приведення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України, копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1