Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

11 грудня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №000213,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2019 року задоволено клопотання прокурора Луцької місцевої прокуратури Волинської області.
Продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 18 год. 00 хв. 01 грудня 2019 року.
Мотивував своє рішення суд тим, що в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).

В апеляційній скарзі з врахуванням доповнень, обвинувачений ОСОБА_4 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою та обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
На обгрунтування цих вимог апелянт зазначив, що прокурором не надано жодних доказів на підтвердження існування заявлених у клопотанні про продовження строку тримання під вартою ризиків. Також обвинувачений зазначив, що він має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки з рідними.

Постановою Верховного Суду від 22 листопада 2019 року задоволено подання Волинського апеляційного суду та ухвалено направити з цього суду до Рівненського апеляційного суду матеріали контрольного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на зазначене судове рішення

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як вбачається з матеріалів судової справи, у провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження №№000213 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 березня 2018 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому неодноразово продовжувався ухвалами Луцького міськрайонного суду Волинської області.
Прокурор Луцької місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_6 подав до вказаного місцевого суду 30 вересня 2019 року клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ст.177 КПК, які існували на час обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Частиною 2 статті 331 КПК встановлено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За приписами ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При цьому, у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд відповідно до ст.178 КПК, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено місцевим судом при розгляді клопотання прокурора, на даний час не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК.
Зокрема, ризик незаконного впливу на свідків підтверджується тим, що не допитані всіх свідків у кримінальному провадженні, а тому, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, матиме реальну можливість незаконно на них впливати з метою зміни ними своїх показань для уникнення від кримінальної відповідальності.
Також судом враховано, що інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення було вчинено після його звільнення з місць позбавлення волі у період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Ризик переховуватись від суду обгрунтований тяжкістю покарання, яке може бути призначене у разі визнання винуватим обвинуваченого ОСОБА_4 .

При цьому, ні в апеляційній скарзі, ні під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не було надано доказів на спростування висновків місцевого суду.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що на даний час більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , та запобігти встановленим ризикам, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та скасування ухвали не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407,418,419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №000213 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3