19.06.2020
Провадження № 1-кс/642/1241/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2020 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255 від 21.01.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 ,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Х/о ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_6 , що підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч2 ст. 190 КК України, вказуючи, що 25 травня 2001 року приблизно о 09:35 год. гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні магазину «Секонд хенд», який розташований на території ТОВ «Центральний Ринок» за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, 33, під приводом займу грошових кошт у сумі 7000 доларів США у потерпілого ОСОБА_7 , зловживання довірою останнього, що викликала між ним в силу обставин, при яких ОСОБА_6 раніше в вересні 2000 року неодноразово брала у борг у ОСОБА_7 різноманітні суми грошей і повертала їх в обумовлений сторонами строк, тим самим входячи в довіру і переконуючи його у своїй добропорядності, а у дійсності не збиралась виконувати свої кінцеві обов`язки по поверненню боргу, заволоділа грошима останнього у сумі 7000 доларів США і 200 грн., чим спричинила потерпілому ОСОБА_7 значні матеріальні збитки.

03.06.2001 до Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області порушено кримінальну справу № 64010511, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 143 ч.2 КК України, за фактом шахрайських дій стосовно гр. ОСОБА_7

30.07.2001 року щодо ОСОБА_6 ухвалено рішення, про обрання запобіжного заходу у вигляді підписки про не виїзд. В ході досудового слідства було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 за адресою, на яку їй було обрано підписка про не виїзді: АДРЕСА_1 не мешкає, місцезнаходження ОСОБА_6 не встановлено. Також встановлено, що за вищевказаною адресою мешкають інші люди.

30.07.2001 року ОСОБА_6 висунуто обвинувачення по ст. 143 ч. 2 КК України (у редакції 1960).

06.03.2012 року дії ОСОБА_6 , перекваліфіковані зі ст. 143 ч.2 КК України (у редакції 1960 р.) на ст. 190 ч. 2 КК України (у редакції 2001 р.), заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, яке заподіяло значні збитки потерпілому.

06.03.2012 року ОСОБА_6 об`явлена у розшук.

В ході вивчення особистості ОСОБА_6 встановлено, що вона раніше не судима. Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_6 скоїла з корисливих мотивів з метою наживи.

13.11.2012 року кримінальна справа № 6401511 зупинена на підставі ст. 206 п. 1 КПК України (в ред. 1960 р.).

13.11.2013 року досудове розслідування відновлене і матеріали кримінальної справи № 64010511 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000255.

13.02.2013 складене повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, яке направлено заказним листом по останньому місцю проживання розшукуваної, а саме: АДРЕСА_1 , однак до адресата повідомлення не дійшло у зв`язку з відсутністю останньої за вищевказаною адресою і повернене до відправника.

Неодноразово давались доручення до оперативних підрозділів з метою встановити місцезнаходження ОСОБА_6 , що мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , але позитивних результатів в ході їх виконання отримано не було.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українка, громадянка України, уродженка м. Харкова, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачено ч.2 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановити місцезнаходження ОСОБА_6 не надалось можливим.

Вислухавши слідчого, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового розслідування, знаходячись на свободі може знищити речі і документи, яку мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, та не можна виключати ризик скоєння нею нового кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що підозрювана ОСОБА_6 скоїла умисний злочин, на виклики до слідчого не являється та переховується від органів досудового розслідування та суду, є підстави вважати, що ОСОБА_6 має свідоме бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і, перебуваючи на волі, враховуючи, що вона вчинила умисний злочин, може вчинити інше кримінальне правопорушення та сховатися від слідства і суду, таким чином перешкоджаючи встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинення іншого кримінального правопорушення, знищення речей і документів, які мають суттєве значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, скоїти нове кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що вона виявляє підвищену соціальну небезпеку, та може вчините нове кримінальне правопорушення, а також у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 переховується від органів досудового слідства, з метою уникнення кримінальної відповідальності, чим перешкоджає встановленню істини по справі.

Вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів, на підставі викладеного і керуючись ст.ст. 188, 189, 190 КПК України,

У Х В А Л И В:
Клопотання про надання дозволу на затримання особи - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка України м. Харкова, українка, громадянка України, раніше не судима, одружений, освіта середня, не працююча, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , для доставки до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення і втрачає силу після приводу підозрюваного до суду або по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1