Справа № 525/1290/18
Провадження № 1-кп/541/65/2019
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

захисника, адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000375 від 18.09.2016 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Остап`є. Великобагачанського району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2016 року близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом мопедом марки «Delta» без державної реєстрації, рухаючись по правому асфальтованому узбіччі автодороги «Київ-Харків-Довжанський» на 280 км. + 710 м. в межах села Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, грубо порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, а саме не переконався в безпеці виконання свого маневру, змінив напрямок руху ліворуч, виїхав на проїзну частину та не надав перевагу в русі попутному транспортному засобу автомобілю марки «Mercedes-Benz» модель «814» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого відбулося зіткнення мопеда марки «Delta» з автомобілем марки «Mercedes-Benz» модель «814» д. н. з. НОМЕР_1 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир мопеда марки «Delta» ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 1116 від 24.10.2016 року, отримав тілесні ушкодження у вигляді: ушкодження м`яких покривів голови зі сторони внутрішньої поверхні з наявністю крововиливу в тім`яно-потиличній ділянці зліва та справа, крововиливи над тверду мозкову оболонку в скроневій ділянці зліва, скроневій ділянці справа, в проекції пірамідок у вигляді темно-червоних згортків крові щільно спаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом до 20 мл; наявністю масивного крововиливу під тверду мозкову оболонку по конвекситальній та базальній поверхні у вигляді темно-червоних згортків крові щільно зпаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом до 75 мл, крововиливи по базальній поверхні правої півкулі лобної, скроневої долей; лівої півкулі по базальній поверхні лобно-скроневій долей; по конвекситальній поверхні лівої півкулі лобно-тім`яно-скронево-потиличній долей; правої півкулі по конвекситальній поверхні лобно-тім`яно-скронево-потиличній долей, забій речовини головного мозку, перелом кісток черепа, садна кінцівок, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння.

В наслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського.

Згідно висновку автотехнічної експертизи № 429 від 24.09.2018 року в даній дорожній обстановці в діях водія мопеда марки «Delta» без державної реєстрації ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, згідно з якими перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

В умовах даної пригоди водій мопеда марки «Delta» без державної реєстрації ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання ним вимог п.10.1. Правил дорожнього руху України.

Вказаними діями ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєнні інкримінованого йому злочину визнав повністю. Суду пояснив, що насправді 17вересня 2016 року він разом з своїм товаришем ОСОБА_9 були на рибалці. Близько 24 години він на власному мопеді марки «Delta» привіз ОСОБА_10 до нього додому, однак виявилося що немає цигарок і вони поїхали придбати цигарки. Він керував мопедом, а ОСОБА_11 був пасажиром і знаходився на задньому сидінні. Вони поїхали обабіч траси Київ-Харків ближче до узбіччя дороги в бік села Коноплянка, де на автозаправці мали намір придбати цигарки. На вулиці було темно, необхідно було повернути наліво. Він бачив світло фар автомобіля який рухається, однак вирішив що встигне здійснити поворот, тому повернув наліво. До цього на протязі дня вони вживали спиртні напої тому детально як трапилася дорожньо - транспортна пригода не пам`ятає. В скоєному розкаюється, просить вибачення у потерпілої, Заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди визнає повністю, однак виплатити відразу зазначену в позові суму не матиме можливості щорічно буде виплачувати розмірі 20000-30000 гривень.

Крім визнавальних свідчень ОСОБА_4 йоговинність в скоєнні кримінального правопорушення підтверджується доказами, які є належними та допустимими і узгоджуються між собою.

Свідченнями потерпілої ОСОБА_5 яка суду пояснила, що з ОСОБА_4 її чоловік товаришував давно. У вересні 2016 року її чоловік ОСОБА_12 приїхав у село Білоцерківку, так як мало відбутися весілля племінниці. 18 вересня їй повідомили про ДТП в якій постраждав її чоловік. Чоловік був госпіталізований до лікарні, спочатку це була Великобагачанська ЦРЛ, а потім Полтавська обласна лікарня. 25 вересня чоловік помер так і не прийшовши до свідомості. Смерть чоловіка стала великою психологічної травмою, завдала значних моральних страждань для неї та дочки, яка мала вступати до ВУЗу, однак ні матеріально, ні морально дочка зробити це не могла. Залишившись без чоловіка та батька за відсутності підтримки та допомоги вони змушені були прикладати значні зусилля для організації свого життя, побуту, однак обвинувачений їм будь-якої підтримки та допомоги не надавав. Лише з липня 2019 року ОСОБА_4 розпочав відшкодовувати заподіяну злочином шкоду. На час розгляду справи судом виплатив 32000 гривень. Заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 24565грн.64 коп. з урахуванням витрат пов`язаних з прибуттям в судове засідання в розмірі 2965 грн.43 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 300000 гривень підтримує в повному обсязі просить його задовольнити. Враховуючи особу обвинуваченого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей та зважаючи відношення до скоєного просить його суворо не карати та призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Свідчення обвинуваченого, потерпілої які узгоджуються між собою об`єктивно підтверджуються.

Витягом з ЄРДР №0000375 від 18.09.2016 за ч.1 ст.286 КК України відповідно до якого внесені відомості про зіткнення мопеду «Delta» під керуванням ОСОБА_4 на 280 км. + 710 м. в межах села Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області, та автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель «814» днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого учасниками ДТП отримані тілесні ушкодження.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.09.2016 року відповідно до якого на перехресті, що знаходиться на ділянці автодороги Київ-Харків 280 км + 710 м зафіксовано місце пригоди та транспорті засоби з слідами механічних пошкоджень та схемою місця ДТП та фото таблицею до нього.

Відповідно до висновку транспортно - трасологічної експертизи №369 від 28.10.2019 року в момент первинного контакту автомобіль «Mercedes-Benz» модель «814» днз НОМЕР_1 знаходився на проїзній частині автодороги Київ-Харків перед початком першої подряпини на проїзній частині при цьому знаходився під кутом близько 45+ - 10 градусів відносно повздовжньої вісі автомобіля автомобіль «Mercedes-Benz» модель «814» днз НОМЕР_1 .форма та характер пошкоджень спспіпадає якщо автомобіль знаходився в патому положенні.

Експертим висновком транспортно - трасологічної експертизи №370 від 01.11.2016 року встановлено, що на момент огляду гальмівна система, рульове керування та ходова частина автомобіля «Mercedes-Benz» модель «814» днз. НОМЕР_1 та гальмівна система мопеду «Delta» знаходиться в працездатному стані. Ходова система мопеду «Delta» знаходиться в непрацездатному стані.

Протоколом огляду трупу ОСОБА_8 та висновком судово-медичної експертизи №1116 від 24.10.2016 якими встановлено тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді м`які покриви голови зі сторони внутрішньої поверхні з наявністю крововиливу в тім`яно-потиличній ділянці зліва та справа, крововиливи над тверду мозкову оболонку в скроневій ділянці зліва, скроневій ділянці справа, в проекції пірамідок у вигляді темно-червоних згортків крові щільно спаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом до 20 мл; наявністю масивного крововиливу під тверду мозкову оболонку по конвекситальній та базальній поверхні у вигляді темно-червоних згортків крові щільно зпаяних з твердою мозковою оболонкою об`ємом до 75 мл, крововиливи по базальній поверхні правої півкулі лобної, скроневої долей; лівої півкулі по базальній поверхні лобно-скроневій долей; по конвекситальній поверхні лівої півкулі лобно-тім`яно-скронево-потиличній долей; правої півкулі по конвекситальній поверхні лобно-тім`яно-скронево-потиличній долей, забій речовини головного мозку, перелом кісток черепа, садна кінцівок які за своїм характером являються прижиттєвими,утворилися від дії тупих предметів з достатньою силою прикладення,в результаті дорожньо-транспротної пригоди,що мала місце 18.09.2016 року та відносно живої особи кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння. Між безпосередньою причиною смерті та вказаними тілесними ушкодженнями виявленими на трупі ОСОБА_8 , мається прямий причинно-наслідковий зв`язок .
Висновком №18/223 комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи від 02.03.2018 встановлено, що виходячи із комплексу судово-медичних та транспортно - трасологічних даних на час дорожньо-транспортної події 18.09.2016 ОСОБА_4 знаходився за кермом мопеду «Delta» без днз. Тілесні ушкодження у ОСОБА_4 могли утворитися при обставинах вказаних в обвинуваченні за умови коли він перебував за кермом мопеду «Delta» без днз.та фото таблицею до нього .

Згідно висновку №19/1976 комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи від 02.03.2018 встановлено, що з урахуванням комплексу судово-медичних локалізації та виду тілесних ушкоджень та транспортно-трасологічних даних місця зіткнення даних щодо механічних пошкоджень транспортних засобів «Mercedes-Benz» модель «814» днз НОМЕР_1 (декоративна решітка біля логотипу) та мопеду «Delta» без днз ( з правого боку пошкодження у вигляді відсутності частки пластикового декоративного бокового обтікача в наслідком його руйнування, який закриває двигун з правого боку, подряпин з зовнішньої сторони правого переднього амортизатора, правої підніжки,вихлопної труби і багажника з правого боку з нашаруванням іржі та пошкодженням з зовнішньої сторони правої ручки на рулі, задній багажник) на час дорожньо-транспортної події 18.09.2016 ОСОБА_8 знаходився на пасажирському сидінні мопеду «Delta» без днз. Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися в момент первинного контакту транспортних засобів під час якого тіло ОСОБА_8 , переміщувалося у напрямку з переду назад, з права ліворуч. Та з великою силою контактувало потиличною ділянкою голови (дещо зліва) з лівою ручкою на передні частині кабіни, ручкою під лобовим склом автомобіля «MERCEDES-BENZ». При цьому утворився перелом склепіння та основи черепа, епідуральні крововиливи, масивні субдуральні крововиливи, субарахноідальні крововиливи по випуклій та основній поверхні обох півкуль, множинні геморагічні вогнища забою речовини головного мозку обох півкуль максимальною вираженістю в лобних долях, обширний крововилив в м`які покриви голови в потиличній та тім`яних ділянках, синець потиличної ділянки більше зліва; садна по задній поверхні лівого ліктьового суглоба, найбільш імовірно, утворилися від контактної взаємодії з передньою частиною кабіни (пластиковою декоративною решіткою), обширний синець на правій сідниці утворився при контакті з заднім багажником.

Подальше переміщення тіл під дією інерційних сил з заду на перед та зліва праворуч створило умови для контактної взаємодії лобної ділянки зліва ОСОБА_8 та потиличної ділянки (дещо справа) ОСОБА_4 що призвело до утворення у ОСОБА_8 синця та садна лобної ділянки. Не виключено, що при цьому утворились деякі еквіваленти черепно-мозкових травм у обох осіб. Подальше переміщення у напрямку з заду на перед, з ліва праворуч та падіння на дорожнє покриття зумовило утворення у ОСОБА_8 саден правого передпліччя, лівої кисті, правого колінного суглобу та, не виключено, що і еквівалентів черепно-мозкової травми. Вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитися лише за умови, коли він перебував на пасажирському сидінні мопеда «DELTA» без д.н.з. На фото таблицях що є додатками до висновку серед іншого зафіксовано механічні пошкодження автомобіля та мопеду «Delta» без днз., співставлення контактуючих пар з врахуванням пошкоджень на передній частині кабіни автомобіля «Mercedes-Benz» днз НОМЕР_1 та в задній частині мопеда «Delta» без днз. та загальний вигляд взаємного розташування транспортних засобів, водія та пасажира мопеда перед ДТП та в момент контактування пасажира з елементами автомобіля.

Висновком автотехнічної експертизи №429 від 24.09.2018 встановлено, що в дорожній обстановці в діях водія «Mercedes-Benz» модель «814» днз НОМЕР_1 ОСОБА_7 будь-яких невідповідностей з вимогами ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП, не вбачається. В умовах пригоди водій автомобіля «Mercedes-Benz» днз НОМЕР_1 ОСОБА_7 не мав технічної можливості уникнути зіткнення із мопедом «Delta» без днз. В діях водія мопеда «Delta» без днз. ОСОБА_4 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1 Правил дорожнього руху України які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій мопеда «Delta» без днз ОСОБА_4 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом виконання ним вимог п.10.1 Правил дорожнього руху України.

При проведенні слідчого експерименту 18.09.2018 року свідок ОСОБА_7 , який на момент дорожньо-транспортної пригоди керував автомобілем «Mercedes-Benz» днз НОМЕР_1 розмістив автомобіль в положенні та на місці де відбулася ДТП в напрямку руху Харків-Київ та показав траєкторію руху мопеду від початку зміни напрямку руху (повороту) до моменту зіткнення зобразивши це на схемі

Згідно висновку №34 результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проведеного лікарем Великобагачанської ЦРЛ встановлено перебування ОСОБА_4 о 04 год 15 хв .18.09.2016 року в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до повідомлення Територіального сервісного центру №5344 РСЦ МВС в Полтавській області ОСОБА_4 згідно отриманого посвідчення водія ВІВ №033788 від 10.07.2008 року має право на керування транспортними засобами категорії В та С.

Таким чином, з`ясувавши обставини та перевіривши їх доказами, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою яка керує транспортним засобом,що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.286 КК України .

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також положення ст. 50 КК України, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття,часткове відшкодування шкоди.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
При призначенні виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини скоєного злочину, що дорожня транспортна пригода була скоєна в темний період доби, особу обвинуваченого, який раніше не судимий; наслідки, що настали внаслідок вчиненого; наявність постійного місця проживання та місця роботи, де характеризується позитивно, міцні соціальні зв`язки, оскільки обвинувачений перебуває у шлюбі та утримує двох неповнолітніх дітей; стан здоров`я, зважаючи на отримання останнім тяжких тілесних ушкоджень внаслідок ДТП (а.п.18.9 т.2), негативне ставлення до наслідків злочину, який є необережним злочином, визнання вини у скоєному, вибачення перед потерпілими, часткове відшкодування шкоди завданої злочином, думку потерпілої, яка погодилась із думкою прокурора про призначення ОСОБА_4 покарання не пов`язаного з позбавленням волі. Судом також врахована досудова доповідь органу пробації .
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до вимог ст. 75 КК України враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші вищезазначені обставини справи, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування призначеного покарання, тому необхідно звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим строком та покласти на останнього обов`язки відповідно до вимог ст. 76 КК України. Що відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення із точки зору його справедливості, розумності та достатності. При цьому суд переконаний, що враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, така міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень), а також достатньою для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення.
Беручи до уваги добровільне часткове відшкодування ОСОБА_4 завданої шкоди, незастосування щодо нього заходів, пов`язаних з ізоляцією від суспільства, створить більш сприятливі умови для продовження відшкодування й захисту прав та законних інтересів потерпілої, що є одним з основоположних завдань кримінального провадження.
Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням прийнятого рішення в процесуальному документі суду .
Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року зі змінами та доповненнями «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за ч. 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого додаткову міру покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, оскільки обвинуваченим при керуванні транспортним засобом були грубо порушені ПДР України, оскільки ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, та при цьому, хоча кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України і належить до таких, що вчиненні з необережності, однак в даній ситуації перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 керував транспортним засобом при цьому перевозив пасажира, не передбачаючи наслідків які настали - смерть людини .
Статтею 128 ч.5 КПК України передбачено розгляд цивільного позову у кримінальному провадженні за правилами встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини що виникли у зв`язку з цивільним позовом не врегульовані КПК, до них застосовуються норми ЦПК України що не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з положенням ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого який підтверджений належними та допустимими доказами підлягає задоволенню в повному обсязі зважаючи на визнання його цивільним відповідачем, яке є безумовним, не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(а. п. 46-49 т.1, а.п.9-17т.2).

Вирішуючи цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 суд виходить з наступного.

Потерпілою заявлений цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в зв`язку з скоєнням злочину в наслідок якого настала смерть її чоловіка ОСОБА_8 (витрати на придбання та установку пам`ятника ) в розмірі 6100 коп. Уточнивши позовні вимоги позивачка ОСОБА_5 просила стягнути 21600 грн. 21 коп. які і підтримала в ході судового розгляду На підтвердження вказаних вимог надала товарний чек від 10.08.2017 року на пам`ятник гранітний ОСОБА_8 на суму 6100 грн. та банківські квитанції про оплату ОСОБА_13 , за проживання в гуртожитку на загальну суму 15500 грн.21 коп. за період 2017-2018 роки (т.1 а.с.131-135).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).
Крім того, ст.1201 ЦК України передбачає, що особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати. Допомога на поховання, одержана фізичною особою, яка зробила ці витрати, до суми відшкодування шкоди не зараховується.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілій ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду, пов`язану з похованням її загиблого чоловіка. Зокрема на спорудження надгробного пам`ятника, витрати становлять 6100 грн. які потерпілою документально підтверджені. Витрати по оплаті проживання в гуртожитку дочки потерпілої та померлого ОСОБА_8 не є майновою шкодою яка настала в результаті скоєння злочину ОСОБА_4 . Тому суд вважає, що цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню в розмірі підтвердженому належними та допустимими доказами в сумі 6100 грн. незважаючи на визнання позову цивільним відповідачем, виходячи з положень ст.206 ЦПК України, оскільки відсутні законні підстави для віднесення вказаних витрат до шкоди завданої в наслідок скоєння злочину ОСОБА_4 та суперечить Закону тобто вищевказаним положенням ЦК України.
Згідно ст.280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню.
Відповідно до ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди судом враховано роз`яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001р. №5)., де, зокрема, зазначається, що моральна шкода може полягати у приниженні честі та гідності, престижу та ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку із пошкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При вирішенні позовних вимог ОСОБА_15 , дружини померлого ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги обставини скоєння злочину, ступінь вини цивільного відповідача, непоправність втрати якої зазнали потерпіла та дочка померлого, перенесли великий морально-психологічний стрес в наслідок чого тяжко хворіли, надзвичайно тяжко пережили цю втрату, їх звичний спосіб життя був порушений і пригнічений стан триває до цього часу. Потерпіла несла матеріальні витрати на лікування та несла та буде в подальшому нести значні матеріальні труднощі в зв`язку з необхідністю лише їй, матері, забезпечувати дочку в період навчання. З урахуванням принципу розумності та справедливості, оскільки неможливо відновити попередній стані в зв`язку із смертю близької для неї людини та батька дочки, зважаючи на визнання позову обвинуваченим, суд вважає що цивільний позов підлягає задоволенню за виключенням частково відшкодованої шкоди в сумі 32000 гривень, що підтвердили сторони в судовому засіданні, в розмірі 268000 гривень, які підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 , відповідно до ст. 23,1167 ЦК України

Заява потерпілої про відшкодування витрат пов`язаних з прибуттям в судові засідання 5.06.2019 та 06.09.2019 року в сумі 2965грн.43 коп. які підтверджені документально (товарні чеки на придбання пального), підлягає до задоволення відповідно до положень п.2 ст.118 ,ст.122, ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені підлягають до стягнення з обвинуваченого на користь держави відповідно до ч. 2 ст. 124, ч. 1 ст. 126 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7,368, 370, 374, 376 КПК України, суд , -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі, строком на 5 (п`ять ) років з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 2 (два) роки.
Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь Великобагачанської центральної районної лікарні ( , МФО 831019, р/р 1942 в ГУДКСУ в Полтавській області 206 ( двісті шість) гривень 21коп. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Сліфасовського ( , МФО 831019, р/р1527 в ГУДКСУ в Полтавській області 6640 ( шість тисяч шістсот сорок) гривень 42коп. на відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокп НОМЕР_2 , проживаючої АДРЕСА_2 - 274100 (двісті сімдесят чотири тисячі сто) гривень на відшкодування шкоди завданої злочином, з яких 6100 гривень матеріальної шкоди та 268000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2965 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят п`ять ) грн.43 коп. витрати пов`язані з прибуттям в судові засідання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 20766(двадцять тисяч сімсот шістдесят шість )грн.88 коп.процесуальні витрати на залучення експертів

Речові докази:автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», модель «814», днз. НОМЕР_1 , який передано на зберігання ОСОБА_7 залишити в користуванні останнього; мопед марки «DELTA» без державної реєстрації червоного кольору, який зберігається на території Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області повернути власнику або іншій повноважній особі.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, в разі подання апеляційної скарги, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити прокурору та засудженому.

Суддя ОСОБА_1