Дата документу 31.03.2020 Справа № 554/2265/20
Провадження №1-кс/554/3553/2020
УХВАЛА
іменем України

31 березня 2020 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 19 лютого 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000033 від 17 січня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст.303 КПК України, у якій просить визнати протиправною бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння кримінального злочину; скасувати постанову слідчого від 19 лютого 2019 року в кримінальному провадженні №0000033 від 17 січня 2019 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства.
На обґрунтування вимог скарги заявник вказав, що в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтава, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за №0000033 від 17 січня 2019 року за його заявою від 05 грудня 2018 року.
04 листопада 2019 року ОСОБА_3 додатково подав заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000033 від 17 січня 2019 року.
12 березня 2020 року заявник отримав листа з постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , згідно з якою відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.
Заявник вважає постанову слідчого невмотивованою, оскільки в ній не міститься жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ст.55 КПК України. Така постанова складена всупереч вимог ст.110 КПК України. Зазначає, що йому, як підозрюваному у кримінальному провадженні №0001004 за ч.4 ст.191 КК України, була завдана моральна шкода, яка полягає у недопущенні його захисника до участі в досудовому розслідуванні, що є порушенням права підозрюваної особи на захист.
З цього приводу старшого слідчого ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, наказом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області йому оголошено сувору догану.
У судове засідання заявник ОСОБА_3 повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду скарги, подав на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, у якій вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.
Беручи до уваги, що для розгляду вказаної категорії скарг встановлено стислі процесуальні строки, а заявник до суду не з`явився, подавши на адресу суду заяву про розгляд скарги за його відсутності, а тому з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя вважає за доцільне розглянути скаргу без участі заявника.
Слідчий до суду повторно не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином. Матеріали кримінального провадження №0000033 на виконання ухвали слідчого судді та запитів суду слідчим не надано. Відсутність слідчого відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.
Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не відбувалось на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Суд, вивчивши доводи скарги, дослідивши надані документи, оцінивши докази за скаргою, приходить до таких висновків.
Законодавець у ч.1 ст.2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Пунктом 5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про злочин або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (ч.2 ст.55 КПК України).
Згідно з ч.3 ст.55 КПК України потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Правилами частини 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Судом установлено, що в провадженні слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 перебувають матеріали кримінального провадження №0000033 від 17 січня 2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 ст.374 КК України.
19 лютого 2019 року Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15 лютого 2019 року про визнання потерпілим в кримінальному провадженні №0000033 від 17 січня 2019 року.
Зокрема, постанова слідчого мотивована тим, що заявником не наводиться даних про завдання безпосередньо діями старшого слідчого Інгулецького ВП КВП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 моральної, фізичної або майнової шкоди; ОСОБА_3 має статус свідка та заявника у даному кримінальному провадженні та не є стороною кримінального провадження.

Дослідивши дану постанову слідчого про відмову у задоволенні заяви від 19 лютого 2019 року, судом установлено, що слідчим зроблено посилання на відсутність у матеріалах провадження даних, які б свідчили про те, що заявнику було завдано шкоди матеріального чи морального характеру, однак на підтвердження такого свого висновку слідчий не навів будь-яких обставин та не зазначив, які саме матеріали досудового розслідування дають підстави дійти до такого висновку, які слідчі дії були проведені, та у сукупності свідчать про те, що заявнику не було завдано шкоди.
У даному випадку слід зазначити, що в постанові слідчим не зроблено детального аналізу обставин, за яких заявник вважає, що стосовно нього вчинено злочин, а суд не має можливості перевірити обґрунтування поданої заяви про визнання потерпілим у кримінальному провадженні у зв`язку з ненаданням слідчим матеріалів кримінального провадження №0000033.
Зміст вказаної постанови не містить правового обґрунтування відсутності підстав щодо задоволення клопотання про визнання заявника потерпілим.
За таких обставин висновок слідчого щодо відмови у визнанні заявника потерпілим було зроблено передчасно і цей висновок не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження і не відповідає вимогам ст.ст. 55, 110 КПК України.
Таким чином, скарга в частині скасування оскаржуваної постанови є обґрунтованою.
Щодо посилань слідчого про відсутність у заявника права подавати клопотання, суд зазначає про таке.
Згідно з п.25 ст.3 КПК України учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник.
Як слідує з матеріалів справи, ОСОБА_3 є заявником у кримінальному провадженні №0000033 від 17 січня 2019 року за ч.1 ст.374 КК України, а відтак учасником кримінального провадження. Тому, оскільки протилежного судом не встановлено, клопотання ОСОБА_3 не вирішені слідчим у відповідності до вимог КПК України.
У свою чергу, інші вимоги скарги ОСОБА_3 є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають, оскільки вирішення питань про ознайомлення ОСОБА_3 з правами та обов`язками потерпілого може мати місце після задоволення заяви про визнання його потерпілим.
Частиною 3 ст.307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 55, 303-307, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві ОСОБА_4 від 19 лютого 2019 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000033 від 17 січня 2019 року, - задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 19 лютого 2019 року провідмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 15 лютого 2019 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000033 від 17 січня 2019 року.
В іншій частині вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1