Справа № 161/3884/20 Провадження №11-сс/802/240/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
слідчого - ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
захисника адвоката - ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2020 року (ЄРДР №0000058),
В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 березня 2020 року задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 про арешт тимчасово вилученого майна, в ході проведеного обшуку у ОСОБА_11 .
Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що прокурором та слідчим доведено наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, а саме майно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а тому з метою їх збереження, необхідністю проведення відповідних експертиз для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи у даному кримінальному провадженні, клопотання слідчого задовольнив.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник адвокат ОСОБА_9 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи. Вказує, що у оскаржуваній ухвалі слідчого судді відсутні будь-які відомості, які б описували безпосередню участь ОСОБА_11 , який не наділений статусом підозрюваного, у даному кримінальному провадженні. Такий нечіткий виклад обставин, на його думку, не може бути підставою для обшуку житла. А тимчасово вилучене майно є непридатним для використання в якості доказів, внаслідок незаконності його вилучення. У зв`язку із цим, просить ухвалу слідчого судді від 13 березня 2020 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна-відмовити та зобов`язати його ж негайно повернути тимчасово вилучене майно, в ході проведеного 04 березня 2020 року обшуку ОСОБА_11 . Також порушує питання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.
Клопотання про арешт майна розглядалось без повідомлення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , який копію оскаржуваного ним рішення отримав лише 15 квітня 2020 року, а апеляційну скаргу подав 21 квітня 2020 року, тому строк апеляційного оскарження не є пропущеним, у зв`язку із чим, питання про його поновлення апеляційним судом не вирішується.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, підозрюваного та захисника, які підтримали апеляцію з викладених в ній підстав, міркування прокурора та слідчого, які заперечили доводи скарги, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.
В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.
Згідно витягу ЄРДР №0000058 від 24 червня 2019 року вбачається, що проводиться досудове розслідування кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Також встановлено, що ОСОБА_8 , як особа, яка підозрюється у збиранні, аналізі та передачі відповідної інформації іноземній стороні, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України за завданням невстановленого співробітника однієї зі спецслужб Російської Федерації, діючи із вказаною метою, залучив до протиправної діяльності громадян України, які сприяють у зборі та передачі інформації військового характеру, і існують достатні та обгрунтовані підстави вважати, що одним із таких громадян є ОСОБА_11 .
Матеріалами клопотання встановлено, що в ході проведеного обшуку у ОСОБА_11 , було виявлено та вилучено ряд речей та документів, дозвіл на вилучення яких, зокрема системних блоків електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), жорстких дисків до комп`ютерів, оптичних носіїв інформації, був наданий ухвалою слідчого судді від 03 березня 2020 року, що спростовує доводи апелянта про незаконність вилучення такого майна, які фактично зводяться до незаконності самої ухвали про дозвіл на обшук, якій не надається оцінка в межах даного апеляційного провадження.
Тимчасово вилучені речі та документи постановою слідчого від 04 березня 2020 року визнані речовими доказами та підтверджують обставини вчинення розслідуваного злочину.
Таке майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а сам арешт майна накладений з метою забезпечення речових доказів, можливої конфіскації майна у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України та не пов`язане із обов`язковим наділенням особи, у якої вилучене таке майно, процесуальним статусом підозрюваного.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обґрунтовано наклав арешт на тимчасово вилучене майно, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 13 березня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_10 про арешт тимчасово вилученого майна, в ході проведеного обшуку у ОСОБА_11 без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: