17.03.2020 Єдиний унікальний № 371/195/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м. Миронівка

ЄУН 371/195/20

Провадження № 1-кс/371/71/20

Суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді у справі за клопотанням слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2020 року за ст. 246 ч. 1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні слідчого судді Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 перебуває справа за клопотанням слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2020 року за ст. 246 ч. 1 КК України.

2 березня 2020 року ОСОБА_3 , який є власником майна, про арешт якого заявлено клопотання, подав заяву про відвід головуючого в судовому засіданні з розгляду справи слідчого судді ОСОБА_4 .

Заяву обґрунтував тими обставинами, що у даній справі існують вагомі обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в неупередженості судді. За наявною у нього інформацією, Верховним Судом 18 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, ЄУН 810/4267/18, номер провадження К/9901/28359/19, позивачем у якій є ОСОБА_5 , який надає йому правничу допомогу у справі про адміністративне правопорушення, та одним з відповідачів ОСОБА_4 .

Про розгляд заяви про відвід слідчого судді повідомлено заявника ОСОБА_3 та слідчого.

Заявник та слідчий в судове засідання на розгляд заяви про відвід не з`явилися.

Згідно частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Доводи, викладені у заяві про відвід, вказують на відсутність підстав для задоволення заяви.

Доводи, викладені у заяві про відвід, вказують на наявність підстав для задоволення заяви.

На підставі ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Згідно правил пункту 25 частини 1 статті 3 КПК України особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, є учасником кримінального провадження. Відповідно до пункту 26 частини 1 вказаної статті, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, є учасником судового провадження.

У матеріалах клопотання наявні письмові докази, які підтверджують ті обставини, що ОСОБА_3 , ймовірно, є власником майна, щодо якого подано клопотання про його арешт. Слідчим суддею його повідомлено про розгляд клопотання.

Відповідно до частин 3 і 4 статті 80 КПК України, заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Нормами частини 5 статті 80 КПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим, тобто, має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Особа, що заявила відвід, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує усунення судді від участі в судовому провадженні.

Відвід заявлено з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03.05.2007 Суд наголосив, що «безсторонність» у сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з субєктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він обєктивним у цій справі, та обєктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між субєктивною та обєктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати обєктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (обєктивний критерій), а також може бути повязана з питанням його або її особистих переконань (субєктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції субєктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога обєктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Суддя, у відношенні якого існує легітимний привід боятися відсутності безсторонності, має вийти зі справи. Сумніви можуть бути фактично необґрунтованими; достатньо того, що у розумної людини, на її перший погляд, вони викликають побоювання упередженості суду.

Встановлено, що згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду 24 лютого 2020 року у системі автоматизованого розподілу за ЄУН 371/195/20, провадження № 1-кс/371/62/20 зареєстровано справу за клопотанням слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2020 року за ст. 246 ч. 1 КК України.

Головуючим суддею, визначеним для розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу суду, став слідчий суддя ОСОБА_4 .

До справи додано Договір про надання правничої допомоги №4/20 від 26 лютого 2020 року, який підтверджує факт надання адвокатом ОСОБА_5 правничої допомоги ОСОБА_3 .

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_5 до Голови Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_4 , Миронівського районного суду Київської області, Державної казначейської служби України, третя особа: Державна судова адміністрація України про визнання протиправною бездіяльності та зобовязання вчинити певні дії.

Наслідком цього стало побоювання учасника справи щодо безсторонності суду.

Обставини, вказані як підстави для відводу, є такими, що можуть відповідно до об`єктивного критерію викликати сумнів в об`єктивності судді. Суддя не в змозі переконати учасника у власній неупередженості. Тому, навіть мінімальні сумніви, висловлені учасником справи відносно суб`єктивної поведінки судді, є підставою для його відсторонення.

Наведені обставини на підставі пункту 4 частини 1 статті 75 ЦПК України є підставою для відведення головуючого в судовому засіданні з розгляду справи за клопотанням слідчого судді з метою забезпечення високого рівня довіри учасників справи до суду та усунення в подальшому обставин, які б могли вплинути на об`єктивний розгляд справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80-82, 369 - 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі за клопотанням слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2020 року за ст. 246 ч. 1 КК України, задовольнити.

Відвести головуючого у судовому засіданні з розгляду справи за клопотанням слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2020 року за ст. 246 ч. 1 КК України, слідчого суддю ОСОБА_4 від розгляду справи.

Справу за клопотанням слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000070, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2020 року за ст. 246 ч. 1 КК України передати до канцелярії Миронівського районного суду Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис ОСОБА_1
Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1