Справа № 487/351/20
Провадження № 1-кс/487/737/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання Слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у кримінальному провадженні № 0001030 від 23.12.2019 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаїв, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, технік навчально-тренувального відділення відділу імітаційного моделювання центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , одружений, раніше судимий - вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.2019 за ч. 1, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві у кримінальному провадженні № 0001030 від 23.12.2019 звернувся із клопотанням, погодженим прокурором військової прокуратури Миколаївського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, з покладенням строком до 20.03.2020 року обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: -прибувати до службового кабінету № 111 слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18, з періодичністю один раз на тиждень по п`ятницям у період часу з 15.00 год. по 17.00 год.;- не відлучатися з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи; - утримуватись від спілкування з іншими свідками у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків, участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у вказаному провадженні.

Підставою для внесення клопотання стало те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів розслідування та суду, з метою уникнення покарання, оскільки він вже засуджений Центральним районним судом м. Миколаєва до позбавлення волі, але звільнений від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені та вчинити інше кримінальне правопорушення .
В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив про задоволення клопотання.
Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
Із матеріалів клопотання встановлено, що Слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001030 від 23.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що 01.06.2018 між громадянином ОСОБА_5 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 130 від 01.06.2018 ОСОБА_5 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено на посаду техніка відділення самообслуговування та ремонту систем лазерної імітації бойових стрільб центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2018 № 20-рс ОСОБА_5 присвоєно чергове військове звання «старший сержант».
В подальшому, згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 291 від 29.11.2018, ОСОБА_5 призначено на посаду техніка навчально-тренувального відділення відділу імітаційного моделювання центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків з військової служби за посадою.
Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Відтак, з 01.06.2018, тобто з дня укладення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України громадянин ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу за контрактом та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.
Згідно положень ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це час, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період це час період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, з 17.03.2014 року по теперішній час в Україні діє особливий період.
Також, у ст. 1 Закону України «Про оборону України» надається визначення терміну особливий період як періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 №303/2014 (затверджений Законом України від 17.03.2014 №1126-У11 «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію»), на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.
Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.
Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби старшому сержанту ОСОБА_5 було достеменно відомо, і до часу нез`явлення вчасно на службу останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього обов`язки.
Проходячи військову службу, старший сержант ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.
Будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, ОСОБА_5 був зобов`язаний дотримуватися вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Однак, діючи в порушення вимог вищевказаних нормативних актів, старший сержант ОСОБА_5 вчинив умисний військовий злочин проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.
Так, 30.05.2019 о 08 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом проходячи її на посаді техніка навчально-тренувального відділення відділу імітаційного моделювання центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, без поважних на те причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився вчасно на військову службу до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби, чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, свої службові обов`язки не виконував, не приймаючи мір для повернення до військової частини, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, до 09 години 00 хвилин 20.01.2020.
20.01.2020 о 09 годині 00 хвилин старший сержант ОСОБА_5 добровільно з`явився до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, (м. Миколаїв, вул. Спаська, 18) та повідомив, що бажає надалі проходити військову службу.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, 30.05.2019 о 08 годині 00 хвилин, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи її на посаді техніка навчально-тренувального відділення відділу імітаційного моделювання центру підготовки підрозділів військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 14, 16, 37, 40, 216, 221 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не з`явився вчасно на військову службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), та перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби до 09 години 00 хвилин 20.01.2020, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України нез`явлення вчасно на службу без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України підтверджують досліджені матеріали кримінального провадження: протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; матеріалами службового розслідування за фактом неприбуття на службу, проведеного військовою частиною НОМЕР_1 , та іншими матеріалами кримінального провадження.
20.01.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що сукупність наданих суду доказів, підтверджуть існування обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Оцінюючи існування ризиків, на які посилається прокурор, слідчий суддя приходить до переконання, про доведення ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк до 7 років, враховуючи, що також засуджений вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 14.11.2019 року за ч. 1, 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, із застосуванням правил ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному проваджені та вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки є особою схильною до вчинення злочинів.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, у разі визнання підозрюваного винуватиму кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, йому загрожує покарання до 7 років позбавлення волі, раніше судимий, працює, має постійний офіційний дохід, одружений, наявність постійного місця проживання, що свідчить про міцні соціальні зв`язки за місцем його постійного проживання.

Враховуючи викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти зазначеним ризикам, можливо шляхом застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.03.2020 року.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити.
еруючись ст.ст. 176, 177, 178, 179 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, розглянувши у кримінальному провадженні № 0001030 від 23.12.2019 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 20.03.2020 року обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до службового кабінету № 111 слідчого Третього слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_4 , за адресою: м. Миколаїв, вул. Спаська, 18, з періодичністю один раз на тиждень по п`ятницям у період часу з 15.00 год. по 17.00 год.;

- не відлучатися з міста Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування з іншими свідками у вказаному кримінальному провадженні, крім випадків, участі у проведенні слідчих (розшукових) дій у вказаному провадженні.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш тяжкий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 24.01.2020 року.