Справа №359/3624/20
Провадження №1-кс/359/1089/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.05.2020 р м. Бориспіль
Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю власника майна ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000290, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулася до Бориспільського міськрайонного суду з вказаним клопотанням, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 від 05.03.2019 року у справі №359/6215/18 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:007:0229, :05:007:0230, :05:007:0231, :05:007:0232, :05:007:0233, :05:007:0234, :05:007:0246, :05:007:0247, :05:007:0248,які належать їй на праві власності. Вважає, що даний арешт був накладений необґрунтовано.
В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримала подане клопотання та просила суд його задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання,пославшись на його необґрунтованість.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 05.03.2019 року накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:007:0220, :05:007:0221, :05:007:0222, :05:007:0223, :05:007:0224, :05:007:0225, :05:007:0226, :05:007:0227, :05:007:0228, :05:007:0229, :05:007:0230, :05:007:0231, :05:007:0232, :05:007:0233, :05:007:0234, :05:007:0235, :05:007:0236, :05:007:0237, :05:007:0238, :05:007:0239, :05:007:0240, :05:007:0241, :05:007:0242, :05:007:0243, :05:007:0244, :05:007:0245, :05:007:0246, :05:007:0247, :05:007:0248, :05:007:0249, :05:007:0250, :05:007:0251, :05:007:0252 та встановлено заборону особам, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та інших реєстрів (щодо інших речових прав та обтяжень) стосовно земельних ділянок з кадастровими номерами :05:007:0220, :05:007:0221, :05:007:0222, :05:007:0223, :05:007:0224, :05:007:0225, :05:007:0226, :05:007:0227, :05:007:0228, :05:007:0229, :05:007:0230, :05:007:0231, :05:007:0232, :05:007:0233, :05:007:0234, :05:007:0235, :05:007:0236, :05:007:0237, :05:007:0238, :05:007:0239, :05:007:0240, :05:007:0241, :05:007:0242, :05:007:0243, :05:007:0244, :05:007:0245, :05:007:0246, :05:007:0247, :05:007:0248, :05:007:0249, :05:007:0250, :05:007:0251, :05:007:0252.
Відповідно до п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. В такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зокрема, якщо майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з абз.2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що арешт накладено необґрунтовано.
За змістом ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п.3,4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого та третіх осіб. Крім того, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Дійсно, зі змісту ухвали про арешт майна вбачається, що арешт на земельні ділянки накладений для збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Разом з тим, ОСОБА_3 є власником земельних ділянок з кадастровими номерами :05:007:0229, :05:007:0230, :05:007:0231, :05:007:0232, :05:007:0233, :05:007:0234, :05:007:0246, :05:007:0247, :05:007:0248. Ця обставина підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон, відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта .
В матеріалах клопотання відсутні жодні докази на підтвердження того, що ці земельні ділянки можуть бути відчужені власником або у якийсь спосіб знищені чи зіпсовані.
Згідно ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.
У рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Амюр проти Франції", "Колишній король Греції та інші проти Греції", "Малама проти Греції", "Україна-Тюмень проти України", "Спорронг та Льонрот проти Швеції" зазначено, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.
Як зазначає Європейський Суд з прав людини (у вищевказаних справах), втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням "справедливого балансу" між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина
Як вбачається з ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути обмежений у своїй власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Беззаперечно, накладення арешту на земельну ділянку є втручанням у право ОСОБА_3 на мирне володіння майном. Таке втручання є свавільним та невиправданим, оскільки арешт не сприяє забезпеченню кримінального судочинства. Жодних суспільних інтересів, які б превалювали над правами юридичної особи, не встановлено. Ці обставини свідчать про грубе порушення ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
З огляду на це слідчий суддя вважає, що з метою припинення такого порушення належить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду від 05.03.2020 року в частині земельних ділянок, що належать ОСОБА_3 .
Керуючись ст.ст.170,173,174, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання власника майна про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_5 від 05.03.2019 року у справі №359/1969/19 на земельні ділянки з кадастровими номерами :05:007:0229, :05:007:0230, :05:007:0231, :05:007:0232, :05:007:0233, :05:007:0234, :05:007:0246, :05:007:0247, :05:007:0248, які належать ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала слідчого судді остаточна та апеляційному оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали слідчого судді оголошено 25 травня 2020 року 0 13 год.45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1