ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/401/20 Справа № 208/6745/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданий час відбуваючу покарання в Кам`янській виправній колонії №34,

до якої застосовано умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженої

(в режимі відеоконференції) ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення та мотиви суду.
Ухвалою суду задоволено подання ДУ Кам`янської виправної колонії №34 та звільнено умовно достроково засуджену ОСОБА_7 від відбування покарання на вісім місяців чотирнадцять днів позбавлення волі.
Своє рішення суд І інстанції обґрунтував тим, що засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2017 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України у виді трьох років п`яти місяців позбавлення волі. На час розгляду подання виправної колонії засуджена відбула 2/3 строку покарання, позитивно характеризується, до роботи ставиться відповідально, сумлінно, конфліктних ситуацій не створює, з адміністрацією колонії тактовна, має п`ять заохочень, стягнень не має, тому суд І інстанції дійшов до переконання, що ОСОБА_7 довела своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання виправної колонії про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки вважає незаконним рішення суду, так як відповідно до матеріалів справи засуджена відбуває покарання у ДУ Кам`янській виправній колонії № 34 лише з 23 серпня 2019 року, де має п`ять заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання розпорядку та вимог безпеки праці, тобто за дії які кожен засуджений зобов`язаний виконувати. Крім того прокурор вказує, що за весь час відбування покарання засуджена характеризувалася посередньо, ініціативу проявляла частково, програми диференційованого виховного впливу відбуває формально, зацікавленості не проявляла. Документального підтвердження про сумлінну працю засудженої та взірцеву поведінку матеріали не місять, тому прокурор вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 не має.

Позиція учасників апеляційного розгляду.
В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Засуджена ОСОБА_7 просила відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про умовно-дострокове звільнення, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Доводи прокурора про відсутність підстав для застосування до засудженої ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення, апеляційний суд вважає безпідставними.
Як прямо передбачено ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У разі засудження за вчинення тяжкого злочину, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, як це передбачено п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Так, як видно з матеріалів клопотання та встановлено судом І інстанції, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 31 січня 2017 року за ч.3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі строком на три роки п`ять місяців. Строк покарання рахується з 17 березня 2017 року по 17 серпня 2020 року. Тобто, на час розгляду клопотання судом І інстанції засуджена відбула 2/3 строку покарання.
За час відбування покарання засуджена ОСОБА_7 позитивно характеризувалася, як за місцем колишнього так і теперішнього місця відбуття покарання, до роботи ставиться відповідально, сумлінно, конфліктних ситуацій не створює, товариська. З працівниками установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин. Має п`ять заохочень, стягнень не має. Порушень вимог правил техніки безпеки не допускає. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Відповідно до ст.123 КВК України, приймає участь в реалізації програми диференційованого виховного впливу для засуджених за напрямком: Підготовка до звільнення, а також згідно до ст. 127 КВК України приймає участь в роботі санітарно-побутової секції.
Отже, сукупність наведених обставин свідчить про те, що ОСОБА_7 відповідає усім критеріям, наявність яких відповідно до ст. 81 КК України необхідна для застосування стосовно засудженої умовно-дострокового звільнення від відбування нею покарання, оскільки вона своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, а тому рішення суду І інстанції про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання є законним та обґрунтованим.
Крім того, доводи прокурора, що засуджена за час відбування покарання ініціативу проявляла частково, програми диференційованого виховного впливу відбуває формально, зацікавленості не проявляла не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та документально не підтвердженні.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залиши без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 грудня 2019 року, якою задоволено подання ДУ Кам`янської виправної колонії №34 та звільнено умовно достроково засуджену ОСОБА_7 від відбування покарання на вісім місяців чотирнадцять днів позбавлення волі залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4