Справа № 526/189/20
Провадження № 1-кс/526/90/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року слідчий суддя Гадяцького районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , користувачів майна ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000066 від 31.01.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2020 року слідчий СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим начальником Гадяцького відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066, яке ухвалою слідчого судді 31.01.2020 року було повернуто прокурору для усунення недоліків і 03.02.2020 року знову було направлено до суду.

У клопотанні слідчий вказує, що 31.01.2020, близько 01 год. 46 хв., в м. Гадяч по вул. Тельмана працівниками поліції було виявлено автомобіль «САЗ-3507», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , 1978 року народження, у кузові якого перевозилась деревина дров твердих порід (деревина дров`яна непромислового використання) у вигляді окремих круглих колод різного діаметру та довжини загальним об`ємом 5,59 м3, 4024 грн.80 коп без відповідних документів щодо їх придбання.

Відомості по даному факту 31.01.2020 року були внесені до ЄРДР за №0000066, правова кваліфікація ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_2 власником самоскиду марки «САЗ» моделі «3507» д.н.з. НОМЕР_1 , являється ОСОБА_8 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , користувачами даного автомобіля, згідно довіреності № 16883593 від 24.01.2020, являються ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
На час виявлення автомобіль «САЗ-3507», д.н.з. НОМЕР_1 з деревиною перебували у користуванні водія ОСОБА_6 , який проживає по АДРЕСА_4 .
В ході проведення огляду вищевказаний автомобіль та деревина твердих порід (деревина дров`яна непромислового використання) загальним об`ємом - 5, 59 м3, яка знаходилась у кузові автомобіля були вилучені до Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області як речі, що мають значення речових доказів для кримінального провадження.
Таким чином, до деревини загальним об`ємом - 5, 59 м3 , самоскиду марки «САЗ» моделі «3507» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснено тимчасовий доступ відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України.

Підставами до арешту вищевказаного майна слідчий зазначає те, що самоскид являється знаряддям вчинення кримінального правопорушення, деревина загальним об`ємом 5,59м3 є об`єктом вчинення кримінального правопорушення і мають значення речових доказів по даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив накласти арешт на самоскид марки «САЗ», моделі «3507», д.н.з. НОМЕР_1 та на деревину дров твердих порід (деревина дров`яна непромислового використання) загальним об`ємом - 5, 59 м3 , які були вилучені у ході огляду 31.01.2020 року у виді повного обмеження у їх використанні та розпорядженні, визначивши місце їх зберігання Гадяцький ВП ГУНП в Полтавській області. Також пояснив, що огляд деревини щодо наявності маркування не проводився, об`єм деревини був визначений спеціалістом - інженером охорони та захисту лісу ДП «Гадяцький лісгосп» ОСОБА_10 шляхом візуального огляду, місце вчинення крадіжки та потерпілого органом досудового розслідування не встановлено.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, вказавши, що місце вчинення крадіжки деревини та потерпілого органом досудового розслідування на даний час не встановлено

Користувач майна ОСОБА_5 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, пояснив, що згідно довіреності він є користувачем самоскиду марки «САЗ», моделі «3507», д.н.з. НОМЕР_1 .. На його прохання, 31.01.2020 року водій ОСОБА_6 перевозив деревину у м. Гадяч його брату. Вказана деревина була придбана ним у ОСОБА_11 за 4000 грн. за усною домовленістю між ними.

Адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання слідчого, просив відмовити у його задоволенні, мотивуючи тим, що ОСОБА_5 , який є користувачем самоскиду марки «САЗ», моделі «3507», д.н.з. НОМЕР_1 . придбав вказану деревину у ОСОБА_11 , яку попросив перевезти у м. Гадяч до свого брата водія ОСОБА_6 .. Вказана деревина ОСОБА_11 була придбана у ДП «Липоводолинський агролісгосп» , що підтверджується товарно- транспортними накладними, які надавалися працівникам поліції під час огляду транспортного засобу, але вони відмовили у їх прийнятті та наданні їм відповідної оцінки. Також вказав, що клопотання слідчого про накладення арешту на вказані самоскид та деревину, ухвалою слідчого судді від 31.01.2020 року було повернуто прокурору для усунення недоліків, які після доопрацювання усунуті не були, а саме не надано документів щодо визначення об`єму деревини, її родових ознак, не встановлено потерпілого, не визначено розмір заподіяних крадіжкою збитків, не надано доказів щодо кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Користувач майна ОСОБА_6 пояснив, що 31.01.2020 на прохання ОСОБА_5 перевозив деревину самоскидом марки «САЗ», моделі «3507», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Гадяч . У м.Гадяч по вул. Тельмана його зупинили працівники поліції та вилучили вказаний транспортний засіб з деревиною до Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 підтвердив, що у кінці 2019 року ним для власних потреб була придбана у ДП «Липоводолинський агролісгосп» деревина, що підтверджується товарно- транспортними накладними. У зв`язку з погіршенням матеріального становища він за усною домовленістю продав частину даної деревини ОСОБА_5 .. Товарно- транспортні накладні на дрова надавались працівникам поліції під час огляду та вилучення самоскиду з дровами, але працівники поліції відмовились їх прийняти.

Розглянувши клопотання слідчого про накладення арешту, дослідивши обставини та підстави наведені в ньому, вважаю, що клопотання слідчого про арешт майна не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 та ч. 3 ст.170 КПК України , арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Під час розгляду питання про застосування арешту майна сторони повинні надати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються у клопотанні і обов`язок доказування обставин покладається на слідчого, прокурора.
Ухвалою слідчого судді від 31.01.2020 року клопотання слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000066було повернуто прокурору для усунення недоліків, а саме : слідчим не було надано документів щодо визначення об`єму деревини, її родових ознак, не встановлено потерпілого, не визначено розмір заподіяних крадіжкою збитків, не надано доказів щодо кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення.

Вказані в ухвалі недоліки після доопрацювання прокурором усунуті не були.

Свідок ОСОБА_11 повідомив про походження вищевказаної деревини , а саме придбання її у кінці 2019 року у ДП « Липоводолинський агролісгосп» , і даний факт документально підтверджений товарно-транспортними накладними № 005322 від 17.12.2019 року, №022933 від 24.12.2019 року та № 005345 від 25.12.2019 року , виданих ДП «Липоводолинський агролісгосп» , частину яких він продав ОСОБА_5 ..
В силуст.41 Конституції України, ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності.
Відповідно до п.2 ч.3ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Повідомлені ОСОБА_5 відомості, що він придбав деревину у ОСОБА_11 слідчим не спростовані, а необхідність арешту ґрунтується лише на припущеннях.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що у даному випадку відсутня обґрунтована підозра у вчиненні кримінального правопорушення, що унеможливлює, відповідно до ст.173 КПК України накласти арешт на вищевказані самоскид марки «САЗ», моделі «3507», д.н.з. НОМЕР_1 тадеревину твердих порід (деревина дров`яна непромислового використання) загальним об`ємом 5, 59 м3 .
Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Керуючись ст.ст. 170-173, ч.2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ Гадяцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про накладення арешту на транспортний засіб самоскид марки «САЗ», моделі «3507», д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 , житель АДРЕСА_1 , користувачами якого є ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_2 та ОСОБА_9 , житель АДРЕСА_3 та на деревину твердих порід (деревина дров`яна непромислового використання) загальним об`ємом 5, 59 м3 у кримінальному провадженні №0000066 від 31.01.2020 року - відмовити.

Самоскид марки «САЗ», моделі «3507», д.н.з. НОМЕР_1 та деревина твердих порід (деревина дров`яна непромислового використання) загальним об`ємом 5, 59 м3 - підлягають негайному поверненню особі, у якої вони були вилучені.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 10 лютого 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1