провадження № 1-кп/631/68/20
справа № 631/267/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю
з боку сторони обвинувачення:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
з боку сторони захисту:
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань № 1 Нововодолазького районного суду Харківської області справу за кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2020 року під № 0000067, щодо обвинувачення:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Піщанка Красноградського району Харківської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

08 квітня 2020 року до Нововодолазького районного суду Харківської області в порядку, передбаченому статтями 291 та 293 Кримінального процесуального кодексу України, надійшов складений слідчим та затверджений прокурором, обвинувальний акт від 26 березня 2020 року, з реєстром матеріалів досудового розслідування та розпискою, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2020 року під № 0000067 щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.
Зі змісту обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23 лютого 2020 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , знаходився поблизу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 та у нього виник злочинний умисел спрямований на незаконне проникнення до вказаної квартири, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в якій фактично мешкає та володіє ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
У вказаний час у вказаному місці ОСОБА_5 , маючи злочинний намір, направлений на порушення конституційного права громадянина на недоторканість житла, діючи на ґрунті виниклого злочинного умислу, направленого на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинному законодавству, без добровільної на те згоди власника квартири чи особи, яка в ній проживає, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 та в якій фактично мешкає ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, реалізуючи свій злочинний намір, таємно від оточуючих, не маючи законних правових підстав для відвідування житла, проник до будинку, що розташований за вищевказаною адресою, тим самим незаконно проник до житла, чим порушив право ОСОБА_4 на недоторканість житла та володіння, передбачене статтею 30 Конституції України, після чого 23 лютого 2020 року близько 15 години 45 хвилин покинув вказане приміщення.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування були кваліфіковані за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, тобто незаконне проникнення до житла.
22 червня 2020 року через канцелярію суду за вхідним № 3614/20-вх надійшла заява від потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якої остання просила закрити провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, у зв`язку із тим, що вона відмовляється від обвинувачення та не має до ОСОБА_5 ніяких претензій, зазначивши, що наслідки такої відмови їй зрозумілі.
У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала подане нею клопотання, просила закрити провадження по даній кримінальній справі відповідно до пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, вказавши, що її рішення є добровільним та беззаперечним, наслідки такої відмови їй відомі.
Прокурор у судовому засіданні висловила думку про необхідність закриття провадження у справі, посилаючись на те, що дана справа є справою приватного обвинувачення, а потерпіла в таких справах самостійно вирішує питання підтримувати таке обвинувачення в суді або ні. Також прокурор зазначила, що оскільки потерпіла у судовому засіданні підтримала своє клопотання про закриття провадження, у зв`язку із її відмовою від обвинувачення, яка є добровільним рішенням, підстав для відмови у закритті провадження по справі відповідно пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, не має.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав заяву потерпілої, просив її задовольнити та закрити провадження у справі.
Заслухавши думку прокурора, пояснення потерпілої та обвинуваченого, суд вирішуючи питання про можливість закриття провадження у справі виходить з наступного.
Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.
Дане кримінальне правопорушення відноситься до категорії приватного обвинувачення.
Так, відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 477 Кримінального процесуального кодексу України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених, зокрема: частиною першою статті 162 (незаконне проникнення до житла) Кримінального кодексу України.
Разом із тим, згідно частини 1 розділу І та розділу ІІ Закону України № 2227 - VІІІ від 06 грудня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», до злочинів, пов`язаних з домашнім насильством, відносяться ті, що визначені у статтях 126 - 1, 134, 151 2, 152, 154 Кримінального кодексу України.
Враховуючи особливості та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, судом встановлено, що вказане кримінальне провадження здійснюється у формі приватного обвинувачення щодо злочину, який не є пов`язаний з домашнім насильством.
Також слід відмітити, що в силу засади диспозитивності і змагального характеру кримінального судочинства до числа процесуальних прав потерпілого у справах приватного обвинувачення належить його право на відмову від обвинувачення.
У відповідності до положень статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.
Із матеріалів справи встановлено, що реалізуючи своє право відмовитися від обвинувачення потерпілою ОСОБА_4 через канцелярію суду надано заяву про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні суд з`ясувавши позицію потерпілої, ОСОБА_4 щодо її бажання відмовитися від обвинувачення, на що потерпіла зазначила, що її рішення є добровільним та свідомим, прийнятим без будь-якого впливу із чиєї б то не було сторони як-то застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, а також розуміння нею наслідків закриття кримінального провадження, прийшов до висновку, що відмова потерпілої від обвинувачення відповідає її дійсному бажанню.
З цього приводу слід також зазначити, що з системного аналізу положень пунктів 15 та 19 частини 1 статті 7, статтей 22 та 26 Кримінального процесуального кодексу України слідує, що відмова потерпілого від обвинувачення це є його процесуальним правом, яке будь яким чином не може бути обмежене іншими учасниками кримінального провадження або судом.
Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо злочину, пов`язаного з домашнім насильством.
Таким чином, обов`язковим наслідком відмови потерпілого від обвинувачення відповідно до приписів частини 4 статті 26 Кримінального процесуального кодексу України, є закриття кримінального провадження.
Відповідно до частини 6 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
У судовому засіданні не встановлено обставин, які б об`єктивно перешкоджали закриттю провадження у даній кримінальній справі, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви потерпілої ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2020 року під № 0000067, щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.
Закриваючи кримінальне провадження, суд або суддя має вирішити відповідно до вимог чинного кримінально процесуального законодавства питання про скасування чи зміну запобіжного заходу, речові докази, відшкодування судових витрат тощо (пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»)
Судом встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Як було встановлено кримінальним правопорушенням, вчиненим ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду не завдано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.
Витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись статтями 7, 22, 26, частиною 1 та частиною 11 статті 31, частиною 2 статті 35, частиною 2 статті 110, статтями 128, 134 138, частиною 1 статті 284, частиною 4 статті 291, статтями 369, 372, частиною 2 статті 392, частиною 1 статті 477, частиною 5 статті 532, статтею 533 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти відмову потерпілої ОСОБА_4 від обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, в рамках кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2020 року під № 0000067.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 лютого 2020 року під № 0000067, щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України закрити на підставі пункту 7 частини 1 статті 284 Кримінального процесуального кодексу України.
Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.
Копію цього судового рішення не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні при його проголошенні.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати копію ухвали в суді.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1