ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1767/20 Справа № 210/2034/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2020 року року про задоволення подання про умовно-дострокове звільнення щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який відбуває строк покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
встановила:
Вказаною ухвалою задоволено подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» МЮУ та звільнено засудженого ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково, на невідбутий строк 5 місяців 20 днів.
Рішення суду обґрунтовано наступним.
Засуджений відбуває покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.02.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 16.02.2017 року.
Кінець строку 11.10.2020 року.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання станом на 11.06.2019 року.
За час утримання в установі відбування покарань № 4 м. Дніпро засуджений характеризувався негативно, мав одне стягнення, заохочень не мав.
За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» МЮУ, характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 3 рази. Працевлаштований на контрагентському об`єкті ГТК різноробочим.
Оцінивши у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_7 своєю поведінкою та добросовісним ставленням до праці довів своє виправлення.
Прокурор не погодився з даним рішення суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати, та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні подання начальника ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» МЮУ про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .
Посилається на те, що ОСОБА_7 раніше був засудженим 31.05.2016 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ст. 75 КК України на строк 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 14.06.2016 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289, ст. 75 КК України на 3 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Однак в період іспитового строку знов вчинив умисний тяжкий злочин.
За весь період відбування покарання ОСОБА_7 отримав заробітну плату лише за період з листопада 2017 року по березень 2018 року, тобто останній був працевлаштованим не тривалий час. В матеріалах наданих суду, офіційні дані про працевлаштування засудженого та отримання ним заробітної плати з 11.10.2018 року по теперішній час, - відсутні.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити.
Засуджений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення апеляційних вимог прокурора. Вважав ухвалу законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що вона не може підлягати задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Висновок про можливість застосування умовно - дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги встановленого режиму утримання у колонії, не допускав порушень, визнав вину у скоєному злочині, розкаюється у вчиненому, сплатив повністю або частково завдані злочином збитки, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.
Як вбачається з матеріалів провадження та технічного запису судового засідання, суд дослідивши всі обставини справи, прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність задоволення подання адміністрації колонії про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання.
Так, ОСОБА_7 засуджено вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2017 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, зараховано строк попереднього ув`язнення з 16.02.2017 року по 20.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання 16 лютого 2017 року.
Кінець строку відбування покарання 11 жовтня 2020 року.
За час утримання в установі відбування покарань № 4 м. Дніпро засуджений характеризувався негативно, мав одне стягнення, заохочень не мав.
З 04.11.2017 року по теперішній час відбуває покарання в Державній установі Криворізька виправна колонія (№80), де за час відбування покарання характеризується позитивно.
Відповідно до характеристики з виправної колонії, ОСОБА_7 дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 3 рази. Працевлаштований на контрагентському об`єкті ГТК різноробочим, де працює сумлінно, своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. У взаємовідносинах з іншими засудженими неконфліктний, дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Виконує передбачені законом вимоги персоналу, а також роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Вину свою визнає повністю, позовів не має.
Відповідно до ст. 123 КВК України приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Правова просвіта та Підготовка до звільнення, а також приймає активну участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі.
Згідно оцінки ступеню виправлення засудженого станом на 13.09.2018 року, 13.05.2019 року, 23.02.2020 року, зазначеної в щоденнику індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_7 , останній довів своє виправлення.
За висновком комісії установи, засуджений ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і до нього доцільно застосувати вимоги ст. 81 КК України про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Враховуючи дані про особу засудженого, його поведінку під час відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком адміністрації установи та суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 своєю сумлінною поведінкою, ставленням до праці, розумінням щодо скоєного довів своє виправлення.
Тому доводи прокурора про те, що судом не в повній мірі враховано дані про те, що ОСОБА_7 вчинив умисний тяжкий злочин в період іспитового строку, що благоустій установи є не правом, а є обов`язком засуджених, не обґрунтовані. Дані факти були взяті до уваги судом в сукупності з іншими обставинами по справі, їм було надано належної правової оцінки.
Отже, сукупність наведених даних приводять до висновку про безпідставність апеляційних вимог прокурора, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Апеляційну прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 квітня 2020 року року про задоволення подання начальника ДУ Криворізька виправна колонія № 80 МЮУ про умовно-дострокове звільнення щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4