Вирок

Іменем України

17.12.2019 м. Львів
Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувальний акт, долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 30.03.2018, відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чепіжинці, Володарського р-н., Київської обл., українця, громадянина України зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, колишнього військовослужбовця військової частини - польова пошта НОМЕР_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
Сторона обвинувачення - прокурори військової прокуратури Хмельницького гарнізону Західного регіону України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :

08.08.2015 ОСОБА_4 призваний по мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_2 та цього ж дня направлений до навчального полігону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ), де перебував до 03.09.2015.

Відтак, з моменту відправлення з ІНФОРМАЦІЯ_3 до навчального полігону військової частини - польова пошта НОМЕР_2 , ОСОБА_4 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України.

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_2 № 212 від 03.09.2015 року ОСОБА_4 переведено на нове місце служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_3 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 229 від 04.09.2015 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_3 ) та поставлено на всі види забезпечення.

Надалі наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_3 № 260 від 10.10.2015 року ОСОБА_4 переведено на нове місце служби до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 .

Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 12.10.2015 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ) та поставлено на всі види забезпечення.

У подальшому ОСОБА_4 наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 3 РС від 29.04.2016 року призначено на посаду - номер обслуги 3 розрахунку 1 гаубичного самохідно-артилерійського взводу 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно- артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи у військовому званні «солдат».

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 01 березня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України», Указами Президента України від 2 березня 2014 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» та «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року Збройні Сили України приведені у повну бойову готовність, а в державі оголошено часткову мобілізацію.

Разом з тим, солдат ОСОБА_4 у порушення вимог вищевказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, неприбув у військову частину, чим вчинив інкримінований злочин.

Так, 29.02.2016 року згідно з наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_4 , солдат ОСОБА_4 вибув у основну щорічну відпустку з 29.04.2016 року по 17.05.2016 року.

Проте, 17.05.2016 року солдат ОСОБА_4 не з`явився вчасно на службу після наданої йому відпустки до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 та без поважних причин незаконно перебував за місцем свого постійного проживання проводячи час на власний розсуд.

07.06.2016 у невстановлений слідством час до 17 год. 00 хв. солдат ОСОБА_4 добровільно прибув до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_4 та приступив до виконання своїх службових обов`язків.

У період часу з 17.05.2016 по 07.06.2016, тобто до моменту добровільного прибуття до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Дані дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування та процесуальним прокурором кваліфіковані, як вчинення самовільного залишення військової частини без поважних причин, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, тобто як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині визнав та пояснив, що наміру покидати військову частину на зовсім у нього не було. Залишення ним військової частини було викликано сімейними обставинами. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати та застосувати до нього Закон України « Про амністію».
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання про застосування до підсудного акту амністії заперечень не мав.

У зв`язку із визнанням обвинуваченим інкримінованого кримінального правопорушення, суд виходячи з вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи думку учасників процесу вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим та досліджених матеріалів кримінального провадження, в частині тих, що надані прокурором, суд вважає, що прокурором доведено той факт, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , проходячи військову службу на посаді - номера обслуги 3 розрахунку 1 гаубичного самохідно - артилерійського взводу 1 гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно- артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах особливого періоду, діючи умисно усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір тимчасово ухилитись від несення обов`язків військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, у невстановлений слідством час до 08 год. 00 хв. 17.05.2016 без поважних причин не з`явився вчасно на службу до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ) та до 07.06.2016, тобто до моменту добровільного прибуття до розташування військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , проводив час на власний розсуд, перебуваючи за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України - не з`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене військовослужбовцем в умовах особливого періоду.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який по місцю проживання в цілому характеризується позитивно, а також його негативне ставлення до вчиненого. Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_4 самостійно повернувся у військову частину, продовжив військову службу та був звільнений на законних підставах.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння органам досудового слідства у розкритті даного злочину.

Обставин, щоб обтяжували відповідальність обвинуваченого, прокурором не наведено, не встановлено таких і судом.

З урахуванням пом`якшуючих обставин і особи підсудного, суд приходить до переконання, що покарання підсудному слід призначити в межах санкції статті за якою інкриміновано кримінальне правопорушення, у вигляді позбавлення волі.

За наведених вище пом`якшуючих обставин, суд також приходить до висновку про можливість застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений підпадає під дію вказаного Закону України, зважаючи на те, що він безпосередньо брав участь в антитерористичній операції забезпеченні її проведення і захисті незалежності суверенітету та територіальної цілісності України та є учасником АТО. Обвинувачений не відноситься до осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 КК України, ст. 2 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

За таких обставин, до ОСОБА_4 може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році» .

Речові докази по справі та судові витрати відсутні, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 85,86 КК України, ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» статтями 349, 368, 370, 371, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , року 1982, місяця 03, дня 24 народження, визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити покарання у вигляді 3 ( трьох ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити засудженого від відбування призначеного покарання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через суд , який ухвалив судове рішення.
У випадку відсутності апеляційних скарг, вирок набирає законної сили з 17 січня 2020 р
Копію вироку сторони процесу можуть отримати у секретаря судових засідань.
Суддя ОСОБА_7