Провадження № 1-кп/947/953/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.06.2020 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0003433 від 27.09.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с.Мар`їнівка Запорізької області, громадянка України, українка, офіційно не працевлаштована, раніше не судима, зі слів - одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично тимчасово проживала у знайомих за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 та її захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 27.09.2019 приблизно о 04:30 год., більш точний час встановити не надалось можливим, знаходилась в квартирі АДРЕСА_3 разом із потерпілим ОСОБА_8 , який за договором оренди винаймає вказану квартиру, де вони спілкувалися та вступили в інтимні стосунки по добровільній згоді. Після чого, ОСОБА_4 , діючи умисно, дочекавшись коли ОСОБА_8 повернувся із ванної кімнати, несподівано для останнього нанесла йому удар в голову праскою, яку знайшла в кімнаті потерпілого, від удару якою потерпілий не впав, але був дезорієнтований в просторі та почав оборонятися, витягнувши руки в бік нападниці. При цьому продовжуючи свої умисні протиправні дії ОСОБА_4 взяла зі стола, який знаходився в кухні, кухонний ніж для різки хліба та нанесла ним одне проникаюче ножове поранення лівої бокової поверхні грудної клітини ОСОБА_8 , тим самим спричинивши йому тяжкі тілесні ушкодження за критерієм небезпеки для життя у вигляді: одного колото-різаного поранення лівої половини грудної клітини, проникаючого в ліву плевральну порожнину, яке супроводжувалося крововиливом та потраплянням повітря в ліву плевральну порожнину; легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді: одній різаної рани лобової область з правого боку; легкі тілесні ушкодження у вигляді: садна грудної клітки зліва та лівого плеча. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зникла.
Умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Наведене обвинувачення підтверджується наступними належними і допустимими доказами, безпосередньо дослідженими судом у судовому засіданні.
Так, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у скоєні нею злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, не визнала, не розкаялася, під час розгляду справи в суді повідомляла різні версії подій, спочатку, що вона була у стані необхідної оборони, а згодом, що злочин вчинила у стані сильного душевного хвилювання. Обвинувачена показала, що з ОСОБА_8 вона познайомилася через мережу Інтренет. Вони з ним переписувалися за допомогою девайсів, стали підтримувати стосунки і ОСОБА_8 на її прохання декілька разів висилав їй гроші. 27.09.2019 вона працювала і ввечері їй прийшло смс-повідомлення від ОСОБА_8 з пропозицією зустрітися. Вона погодилася, оскільки хотіла віддати йому гроші, які у нього позичала, а саме 400 грн. Цих грошей у неї на момент зустрічі не було. Але вона хотіла поспілкуватися з ним з приводу повернення грошей. ОСОБА_8 дуже погано спілкувався російською мовою, але він вивчав мову і знав елементарні слова. Перед зустріччю з ОСОБА_8 вона алкогольні напої не вживала, але викурила сигарету, яка містила наркотичний засіб. Вони зустрілися на вул.Дерибасівській в м.Одесі і вирішили випити кави але ОСОБА_8 ніяк не міг вибрати кафе з різних причин: то не смачно, то дорого. Таким чином вони дійшли до залізничного вокзалу, не зупинившись в жодному з кафе. Після чого ОСОБА_8 повідомив, що він проживає неподалік та обманом запросив її до себе до дому, начебто для того, щоб переодягнутися, оскільки йому було холодно. Вона пішла із ОСОБА_8 добровільно, він сили до неї не застосовував. ОСОБА_8 вдома запропонував їй кави, яку приготував для неї, а сам пішов у душ. Вони алкогольні напої не вживали, а лише пили каву та чай. Коли він вийшов з душу, то зґвалтував її проти її волі і знову пішов в душ. Статеві стосунки між ним були звичайними без застосування сили, без побоїв, він лише міцно прижав її до ліжка. Під час зґвалтування ОСОБА_8 використовував презерватив. Вона не могла вийти з квартири, оскільки двері були зачинені. Коли ОСОБА_8 вийшов з душу, він знову хотів сексу, але вона почала здійснювати опір, схопила праску, яка лежала в кімнаті та вдарила нею ОСОБА_8 по голові. Він не впав, але забрав у неї праску, схопив табурет та пішов на неї. Він не бив її, але у неї була пошкоджена губа. Вона припускає, що ОСОБА_8 розбив їй губу або табуретом, або перед зґвалтуванням рукою. Табуреткою він її не бив, а хотів прижати табуретом її до ліжка, але вона вибила табурет та вибігла на кухню, оскільки хотіла вистрибнути з вікна, але було високо - третій поверх і вона передумала стрибати. ОСОБА_8 забіг за нею на кухню, прижав до столу, на якому вона намацала кухонний ніж та на який ОСОБА_8 сам наткнувся. Ніж йому потрапив у ліву верхню частину тулубу та проткнув груди. У нього хлинула кров, якої було дуже багато. Ця кров потрапила на неї також. Після чого ОСОБА_8 витягнув ніж з себе, зламав його та вибіг з квартири. Вона побігла за ним і запропонувала викликати швидку допомогу та поліцію, але ОСОБА_8 просив її нікому не казати про те, що сталося. Після цього ОСОБА_8 не мав наміру її ґвалтувати і став виганяти її з квартири, але вона не хотіла залишати його у такому стані. Врешті вона пішла до себе до дому уся в крові. На шляху до дому її бачили працівники поліції але не звернули на неї уваги. Про зґвалтування вона із заявою до правоохоронних органів не зверталася, а в суді про це вона вказала вперше (т.2 а.п.69-72).
Вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, незважаючи на не визнання нею вини і відсутності щирого каяття у вчиненому, підтверджується іншими належними, допустимими доказами, дослідженими судом безпосередньо в судовому засіданні:
- показами потерпілого ОСОБА_8 , допитаного в судовому засідання за участю перекладача, який показав, що з ОСОБА_4 він познайомився через соціальні сеті в мережі Інтернет. Вони переписувалися в соціальних мережах тривалий час, він на її прохання переводив гроші. Він не одружений та проживає в квартирі, яку винаймає. Вночі 27.09.2019 вони зустрілися з ОСОБА_4 в центрі міста, на вул.Дерибасівській та вирішили погуляти та випити кави. ОСОБА_4 повідомила, що втомилася та бажає відпочити, але йти до себе до дому вона не хоче, оскільки у неї там багато народу. Він запропонував їй піти до нього. Вона погодилася. Коли вони прийшли до нього, він запропонував ОСОБА_4 кави, вона погодилася та зробила собі дуже міцну каву. Він пив чай. Після чого ОСОБА_4 захотіла піти в душ, він не заперечував. Коли вона вийшла з душу, то сіла до нього на ліжко та почала його цілувати. Він не бажав цілуватися і, навіть, їв часник перед тим, але вона все одно весь час лізла цілуватися. Між ними стався добровільний природній статевий акт. Після статевого акту він пішов в душ, після чого вийшов до кімнати але в кімнаті було вимкнено світло. Тут ОСОБА_4 несподівано нанесла йому удар, як з`ясувалося пізніше - праскою, по голові. Він вихопив в неї праску, запитав її, навіщо вона це зробила, просив її піти, повідомивши, що нікому про це не скаже. ОСОБА_4 не відповідала, мовчала та не хотіла йти. Він не бачив, де вона взяла ніж, але ножем ОСОБА_4 нанесла йому удар в верхню ліву частину його тулубу, від чого у нього рясно пішла кров. ОСОБА_4 хотіла нанести другий удар ножем, замахнулася, але він схопив її за руку та під час боротьби лезо ножа зламалося. Тоді вона хотіла його задушити, оскільки потягнулася руками до його горла, але він вивернувся. Вся кімната була залита кров`ю. Він ОСОБА_4 не бив, не принижував, підстав для нападу на себе не створював, був здивований безпідставною агресією з боку ОСОБА_4 . Секс між ними був добровільний, звичайний без будь-яких відхилень. Захищаючись, він вибіг з квартири, а ОСОБА_4 побігла за ним. На таксі він поїхав до лікарні, де дізнався, що у нього пробита легеня. Наступного дня йому на телефон прийшло смс-повідомлення від ОСОБА_4 , в якому вона просила не повідомляти в поліцію про те, що сталося (т.2 а.п.69-72);
- витягом з ЄРДР про реєстрацію кримінального правопорушення (т.1 а.п.83);
- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілого ОСОБА_8 (т.1 а.п.84);
- протоколом огляду місця події від 27.09.2019 з фото таблицею, яким оглянута квартира АДРЕСА_3 , звідки вилучені праска, змиви речовини бурого кольору, презерватив, рукоятка та лезо кухонного ножа, особисті речі потерпілого, дві скляні чашки, недопалки цигарок тощо (т.1 а.п.198, 191-195, 85-100);
- копією договору оренди житла (т.1 а.с.199-200);
- Показаннями свідка ОСОБА_9 , згідно яких вона біля року тому за договором оренди здала ОСОБА_8 належну їй квартиру. Характеризує ОСОБА_8 як порядну, ввічливу, зобов`язальну і щиру людину, яка в квартирі підтримувала порядок і при нагоді чинила побутову техніку і прилади. Під час огляду місця події вона була присутня в квартирі і бачила, як слідчій вилучив для проведення експертиз деякі речі: чашки, недопалки, змиви крові, зламаний кухонний ніж тощо. Про нанесення дівчиною тілесних ушкоджень ОСОБА_8 праскою і кухонним ножем вона знає зі слів працівників поліції, які після вчинення злочину працювали в квартирі (т.2 а.с.84-86);
- медичною довідкою про тілесні пошкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_8 під час надходження до лікарні (т.2 а.п.107);
- висновком судово-медичної експертизи №3022 від 13.12.2019, згідно якої у ОСОБА_8 виявлені наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення лівої половини грудної клітки, проникаюче в ліву плевральну порожнину, яке супроводжувалося крововиливом та потраплянням повітря в ліву плевральну порожнину, яке згідно п.п.2.1.3 «й» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; різана рана лобної області справа, яка не була небезпечною для життя, але викликає розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), і за цим критерієм згідно п.п.2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; садна грудної клітки зліва та лівого плеча, які як у сукупності, так і окремо, не були небезпечними для життя, а мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб і за цим критерієм згідно п.п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.п.103-106);
- протоколом тимчасового доступу до речей і документів, яким була вилучена історія хвороби ОСОБА_8 для проведення експертного дослідження (т.1. а.п.113-116);
- витягами з журналу обліку фактів звернення та доставлянням до Військово-медичного клінічного центру Південного регіону осіб у зв`язку із заподіянням їм тілесних ушкоджень кримінального характеру та інформування про такі випадки органів та підрозділів поліції та з журналу обліку реєстрації пацієнтів, згідно яких 27.09.2019 до лікарні поступив ОСОБА_8 (т.1 а.п.126-129);
- висновком судово-медичної експертизи №511 від 26.11.2019, згідно якої на клинку ножа, вилученому в квартирі АДРЕСА_3 , наявні накладення речовини схожої на кров, що підсохнула. Не виключається можливість утворення даних накладень при нанесені колото-різаного ушкодження (т.1 а.п.133-136);
- висновком судово-медичної експертизи №512 від 28.11.2019, згідно якої на прасці, вилученої в квартирі АДРЕСА_3 , виявлені накладення та бризки речовини, схожої на кров, що підсохнула (т.1 а.п.140-148);
- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №932 від 13.12.2019, згідно якої встановлені видова, групова приналежність крові потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_4 , які відноситься до однієї і тієї ж групи (т.1 а.п. 151-152);
- висновком судово-медичної експертизи №441 від 02.12.2019, згідно якої на недопалках, вилучених в квартирі АДРЕСА_3 , наявні слина потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_4 (т.1.а.п.156-160);
- висновком судово-медичної експертизи №440 від 05.12.2019, згідно якої на презервативі, вилученому в квартирі АДРЕСА_3 , кров не виявлена, на ньому знайдені головки сперматозоїдів, які належать потерпілому ОСОБА_8 , та клітини піхвового епітелію, які належать ОСОБА_4 (т.1.а.п.164-168);
- висновком судово-медичної експертизи №584 від 24.12.2019, згідно якої параметри клинка, характер і механізм утворення слідів крові на ньому, не виключають можливості заподіяння колото-різаної рани грудної клітини зліва у гр. ОСОБА_8 клинком ножа, вилученого при огляді місця події в квартирі АДРЕСА_3 27.09.2019. У представленій судово-медичній експертизі на гр. ОСОБА_8 і в медичній документації на нього ж, не вказані морфологічні особливості країв і кінців рани лобної ділянки справа, а також не вказана форма і розміри саден на тілі, що не дозволяє провести ідентифікацію травмуючого предмета за основними груповими ознаками (т.1.а.п.172-15);
- висновком судово-медичної експертизи 927 від 24.12.2019, згідно якої на клинку ножа та на прасці, вилучених в квартирі АДРЕСА_3 , наявна кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_8 , за умови, що у обвинуваченої ОСОБА_4 не було тілесних ушкоджень (т.1 а.п.179-182);
- висновком судово-медичної експертизи №925 від 26.12.2019, згідно якої на тампонах зі змивами речовини, вилучених при огляді місця події в квартирі АДРЕСА_3 , виявлена кров, походження якої не виключається від потерпілого ОСОБА_8 , за умови, що у обвинуваченої ОСОБА_4 не було тілесних ушкоджень (т.1 а.п.186-189); а на двох скляних чашках і на шкарпетці, вилучених там же виявлений піт ОСОБА_8 і ОСОБА_4
- протоколом огляду предметів від 28.09.2019, яким оглянутий мобільний телефон Samsung Gаlаxy А8, який належить потерпілому ОСОБА_8 , яким зафіксована переписка в мережі Інтернет між ним та обвинуваченою ОСОБА_4 (т.1 а.п.201-211);
- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.09.2019, згідно якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 , як особу, яка нанесла йому удар ножем (т.1 а.п.213-214).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №470 від 05.11.2019, ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала, її дії не були обумовлені будь-якими переживаннями психічного рівня (марення, галюцинації), якісно порушеною свідомістю, у зв`язку з чим, вона була здатні повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_4 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, може предстати перед судом та не потребує застосування примусових заходів медичного характеру.
На підставі наведеного висновку суд визнає ОСОБА_4 осудною.
Вказані докази суд кладе в основу обвинувального вироку, оскільки вони здобуті в порядку, встановленому КПК України, і прямо чи не прямо об`єктивно підтверджують існування обставин кримінального правопорушення, що досліджується. На підставі цих же доказів суд дійшов висновку про наявність умислу ОСОБА_4 на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_4 , прагнучи бути звільненою від кримінальної відповідальності або пом`якшити можливі для неї негативні кримінально-правові наслідки, повідомила, що потерпілий ОСОБА_10 зґвалтував її, а вона захищаючись, перебуваючи спочатку у стані необхідної оборони, а згодом у стані сильного душевного хвилювання, нанесла йому ножем і праскою тілесні ушкодження. Захисник підтримав версію обвинуваченої і вважав за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_4 на заподіяння нею умисного тілесного ушкодження при перевищенні меж необхідної оборони. Крім того, обвинувачена повідомила про те, що під час досудового розслідування слідчий порушував її права, не даючи читати протоколи, які вона підписувала не читаючи, не забезпечував їй захисника, не надавав матеріали справи на ознайомлення тощо.
Разом з тим, суд не приймає до уваги версії сторони захисту про перебування обвинуваченої ОСОБА_4 у стані необхідної оборони, межі якої вона перевищила, або у стані сильного душевного хвилювання, оскільки ці версії є голослівними, нічим, крім показань обвинуваченої, не підтвердженими, і ці версії повністю спростовуються сукупністю належних і допустимих наведених вище доказів. При цьому суд враховує, що ОСОБА_4 будь-яких тілесних ушкоджень від спротиву ОСОБА_8 не отримала, до правоохоронних органів про зґвалтування чи з інших підстав не зверталася, половий акт відбувався із використанням презервативу, до помешкання останнього прибула і покинула помешкання самостійно, що свідчить про добровільність дій ОСОБА_4 . Крім того, покази ОСОБА_11 про обставини події не були послідовними. Так, під час досудового розслідування ОСОБА_4 показала, що перебуваючи під впливом наркотичних засобів їй здалося, що її зґвалтували, а в суді вона стала стверджувати про факт зґвалтування, висуваючи різні версії.
Судом також досліджені інші процесуальні документи, з яких вбачається, що на всіх стадіях процесу і на всіх процесуальних і слідчих діях ОСОБА_4 була представлена професійним адвокатом, будь-яких скарг на адвоката за його непрофесійні дії чи бездіяльність не подавала. Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні спростував безпідставні звинувачення обвинуваченої, повідомивши суду, що слідчий будь-яких порушень прав обвинуваченої не допускав. Отже, покази обвинуваченої в цій частині суд вважає надуманими і голослівними.
Суд також виключає з числа доказів і не включає в обґрунтування судового рішення висновок судово-медичної експертизи №2589 від 15.11.2019 як неналежний доказ, оскільки відомості з цього доказу прямо чи не прямо не підтверджують і не спростовують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, не встановлені.
Питання щодо речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, а арештованого майна ст.174 того ж кодексу.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, на підставі якої призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк шість років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту її фактичного затримання, тобто з 28.09.2019.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення в цій справі день за день в період з 28.09.2019 до дня набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Арешт, накладений на речі ухвалою слідчого судді від 02.10.2019, після набрання вироком законної сили скасувати (т.1 а.с.215-216).
Речові докази у справі, вказані в постанові слідчого від 01.10.2019, після набрання вироком законної сили знищити (т.1 а.с.212), крім праски червоно-білого кольору і двох скляних чашок, які повернути володільцеві ОСОБА_9 .
На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1