Справа № 127/5830/17
Провадження №11-кп/801/218/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційні скарги прокурора Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року у кримінальному провадженні №0006372 від 16.08.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двоє дітей, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-31.10.2001 місцевим судом Ленінського району м. Вінниці за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, звільненого від відбування покарання на підставі акта амністії згідно ЗУ «Про амністію»;
-09.09.2002 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-09.11.2006 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;
-04.03.2008 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 321 КК України, на підставі ст. 70 КК України до штрафу в розмірі 150 неоподаткованих мінімумів доходів громадян;
-05.06.2009 Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
-05.12.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. 09.02.2012 ухвалою Апеляційного суду Вінницької області, вирок змінено та за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі ст. 71 КК України призначено покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_9

захисника : ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

В с т а н о в и в:

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, просив вирок Вінницького міського суду від 27.11.2019 року відносно ОСОБА_8 змінити та пом`якшити міру покарання.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області 27.11.2019 року визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці.
Визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 6 (шість) місяців.
Визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Визнано винуватим ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді обмеження волі строком 2 (два) роки.
Стягнуто із засудженого ОСОБА_8 на користь держави, процесуальні витрати за проведення Вінницьким НДЕКЦ МВС України судової технічної експертизи № 474-П від 08.12.2017, експертизи наркотичних та психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 987 від 06.06.2017 в сумі 3464 (три тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 60 коп.
Долю речових доказів вирішено.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

15.08.2016 близько 10 год. 05 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , помітив, як в дворі будинку, раніше незнайомий йому ОСОБА_11 , виконував роботи по обрізці дерев. ОСОБА_8 , будучи обурений діями ОСОБА_11 , маючи умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку, користуючись надуманим приводом, почав кричати з вікна свого будинку та висловлюватись нецензурною лайкою до робітників, що виконували роботи по обрізці дерев.
Маючи намір довести свою злочинну діяльність до кінця, ОСОБА_8 взяв гайковий ключ, направився в подвір`я будинку АДРЕСА_3 , та, підійшовши до раніше незнайомого ОСОБА_11 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та загальноприйнятих норм поведінки, почав нецензурно виражатись в бік останнього. Після чого ОСОБА_8 з хуліганських спонукань безпричинно почав розмахувати гайковим ключем перед ОСОБА_11 , від чого останній неодноразово ухилявся, та наніс удар ОСОБА_11 невстановленим слідством предметом в область правого плеча.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 1254 від 16.08.2016 у ОСОБА_11 було виявлено тілесне ушкодження - колото-різана рана на задній поверхні грудної клітини справа, що належить до категорії легких тілесних ушкоджень, виникло від дії тупого предмета.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання без мети збуту наркотичних засобів, при невстановленому досудовим розслідуванням обставинах, місця, дати та часу в супереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» придбав наркотичний засіб метадон, який зберігав без мети збуту.
30 квітня 2017 року, приблизно о 15:41 год. працівниками поліції, у першому під`їзді будинку АДРЕСА_4 , між п`ятим та шостим поверхом, на міжсходинковому майданчику, було помічено ОСОБА_8 , під час огляду речей якого, у кишені, яка була прихована з тильної сторони футболки, було виявлено та вилучено полімерний згорток із порошкоподібною речовиною білого кольору, яку останній зберігав без мети збуту.
Згідно висновку експерта № 987 від 06.06.2017 надана на експертне дослідження порошкоподібна речовина міститься наркотичний засіб - метадон.
Метадон відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. В порошкоподібній речовині масою 0,9019 г, маса метадону становить 0,061 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , при невстановлених обставин та місця, у вересні 2017 року взяв у ОСОБА_12 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я останнього, у зношеному стані без фото, з його дозволу, оскільки останній мав намір його позбавитись. Реалізовуючи свій виниклий злочинний намір направлений на підробку посвідчення, усвідомлюючи, що він не потребує соціальної допомоги та не має права на отримання посвідчення державного зразка у департаменті соціальної політики, з метою отримання пільг для проїзду у громадському транспорті, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вирішив самовільно внести зміни до вказаного документу. Всупереч закону, перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_8 , за допомогою друкуючого пристрою з струменевим способом формування зображень зробив з них ксерокопію, до яких додав фотографію із своїм зображенням.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_8 , у період часу з вересня 2017 року по 26 жовтня 2017 року, маючи при собі раніше підроблене пенсійне посвідчення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, з метою безоплатного, пільгового проїзду у тролейбусі, пред`являв вказане підроблене пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я гр. ОСОБА_12 посадовим особам, які обслуговують пасажирів у громадському транспорті, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Під час апеляційного розгляду прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 подала заяву в порядку ст. 403 КПК України про відмову від апеляційної скарги на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року відносно ОСОБА_8 по обвинуваченню у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_13 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 мотивовано тим, що суд недостатньо врахував, що ОСОБА_8 визнав свою вину повністю, важкий матеріальний та моральний стан та визначив сувору міру покарання, недостатньо враховано, що всі раніше вчинені злочини є невеликої тяжкості, суд перед дебатами не прийняв оригіналу виписки № 17692 МКЛ ШМД від 02.08.2019 року про множинні забої та садна, синяки, які були виявлені при огляді ОСОБА_8 , ксерокопії газети «33 канал» зі статтею, в якій троє чоловіків в тому числі і ОСОБА_8 врятували від пожежі 82 річну бабусю, яка характеризує обвинуваченого, як людину, яка може і робить благородні вчинки, .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який просив прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги, заперечував проти апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , просив вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року залишити без змін, захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задоволити з підстав наведених у ній, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що наявні підстави для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Доведеність вини, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч . 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1, ч. 4 ст. 358 КК України не оспорюється.
Кримінальне провадження розглянуто відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України.
Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах установлених у санкції статті, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд при призначені покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину має додержуватись принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, суд першої інстанції в дотримання вимог ст. 65 КК України, керуючись роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої та середньої тяжкості, ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який являється особою виключно кримінальної спрямованості, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, належних висновків для себе не зробив, не став на шлях виправлення та продовжив злочинну діяльність, те, що ОСОБА_8 хворіє на гепатит В, на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, обставини, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, обставину, яка згідно ст. 67 КК України обтяжує покарання рецидив злочинів.
При цьому судом прийнято до уваги досудову доповідь Вінницького міськрайонного відділу з питань пробації ЦЗМ питань ВКПП від 04.06.2018 року № 5629, згідно якої виправлення ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
Твердження захисника, що наявні підстави для зміни призначеного покарання на думку суду апеляційної інстанції є безпідставними.
При призначенні покарання суд дотримався вимог ст. 50, ст. 65 КК України, врахував всі обставини в сукупності, які мають значення для прийняття правильного рішення.
Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції визначено покарання у виді обмеження волі, яке відповідає принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
З рішенням суду першої інстанції щодо призначеного покарання погоджується суд апеляційної інстанції.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення вимог захисника ОСОБА_7 щодо призначеного покарання.
Підстави, передбачені ст. 409 КПК України для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні.

Згідно ч.1 ст. 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду.
Суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 403 КПК України врахувавши те, що прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , згідно заяви від 23.01.2020 року відмовилася від апеляційної скарги, вважає, що наявні підстави для прийняття відмови від апеляційної скарги та закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора.
Керуючись ст. 404, 405,407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:
Прийняти відмову прокурора від апеляційної скарги.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2019 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України залишити без змін.
Судове рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення до Верховного Суду.
Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4