185/3156/14-к
1-о/185/9/19
О К Р Е М А Д У М К А
26 червня 2019 року. м. Павлоград.
Судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 стосовно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області про відвід суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходилась на розгляді заява захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд вироку суду за нововиявленими обставинами у кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.06.2019 року було задоволено заяву захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 про відвід суддів Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 .
Користуючись наданим судді ст. 375 КПК України правом на окрему думку вважаю необхідним викласти свою окрему позицію стосовно висновків суду, викладених в ухвалі про відвід суддів, керуючись наступним.
Захисник ОСОБА_3 в заяві про відвід суддів зазначає, що судді ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 двічі приймали рішення у справі, які в подальшому скасовувалися судом апеляційної інстанції, та їх участь у справі є неможливою, та приведе до поставлення рішення, яке не буде відмінним від тих, що було скасовано раніше.
Не погоджуючись з зазначеним висновком захисника звертаю увагу на наступне.
Так, дійсно суд апеляційної інстанції двічі скасовував ухвали суду, з підстав вирішення питання щодо прийняття заяви про перегляд вироку суду, та для виконання вимог ст. 464 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України суд має право скасувати вирок чи ухвалу і ухвалити новий вирок чи постановити ухвалу або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами без задоволення.
Так як відповідно до ч. 1 ст. 467 КПК України зазначені вище рішення судом першої інстанції не приймались, а прийняті судом рішення були лише проміжними, то говорити про те, що суддя не може приймати участь у кримінальному провадженні після скасування зазначених ухвал, є не доцільним. В своїх ухвалах суд апеляційної інстанції лише спрямував дії суду першої інстанції на виконання вимог ст. 464 КПК України, та вирішення питання щодо прийняття заяви про перегляд вироку суду. Тоб то суд першої інстанції, в даному випадку, не може посилатися на ч.2 ст. 76 КПК України, яка передбачає неможливість брати участь судді у новому провадженні після скасування ухвали суду першої унстанції.
Не можу погодитись також з висловленням в ухвалі суду від 26.06.2019 року про те, що раніше в свої ухвалах судді уже частково зробили висновки щодо наявності, відсутності підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами, та це може викликати сумнів у його неупередженності
Дійсно в мотивувальній частині ухвал йшла мова щодо відсутності підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Але рішення було прийняте не по суті заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, а про повернення заяви, та суд апеляційної інстанції в своїх ухвалах не погодився лише з висновками суду першої інстанції, тобто резулютивною частиною рішення.
Таким чином, вважаю своїм професійним обов`язком звернути увагу на підстави обґрунтування моєї позиції, оскільки це має особливе значення при реалізації судом завдань кримінального провадження, визначених в ст.2 КПК України.
Суддя ОСОБА_1