Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/594/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.07.2020 року м. Кропивницький
Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
переглянула у відкритому судовому засіданні м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою адвоката обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_7 ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2020 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 15 серпня 2020 року включно.

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Ленінського районного суду м. Кіровограда перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_9 за п.3,12, ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.3 ст.289, ч.1 ст.304, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 за п.3,12, ч.2 ст. 115, ч. 4 ст.187, ч.3 ст.289, ч. 1 ст.304, ч. 1 ст.263 /ЄУН 405/3275/17/.

У межах даного кримінального провадження, в порядку ст. 331 КПК України, судом першої інстанції розглянуто питання доцільності продовження строку тримання під вартою зокрема обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки судове провадження наразі не завершене.

Судом встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не перестали існувати, зокрема, як можливість обвинуваченого уникнути суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховано судом тяжкість інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого.

Із судовим рішенням судді не погоджується адвокат обвинуваченого - ОСОБА_7 і оскаржує його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу місцевого суду, обрати стосовно обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт у нічну пору доби.

В обґрунтування своїх вимог зазначає наступні доводи.

Судом порушено вимоги кримінального процесуального закону при ухваленні судового рішення, матеріали кримінального провадження не містять клопотань прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 , клопотання лише дублюють обвинувальний акт.

ОСОБА_9 утримується під вартою майже три роки, ряд судових засідань відкладається не з вини ОСОБА_9 .

Доказів про необхідність подальшого застосування стосовно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - не встановлено.

Потерпілі вже допитані судом, впливати на них неможливо.

До затримання обвинувачений працював, наразі такої можливості для утримання своєї родини не має.

Обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання обвинуваченого під вартою.

Ризики, що раніше були підставою для тримання ОСОБА_9 під вартою, на думку захисту, втратили свою актуальність.

Сама по собі тяжкість обвинувачення - не може бути виправданням тривалих періодів тримання під вартою.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання, мешкає з матір`ю і бабою, на утриманні обвинуваченого перебуває малолітня дитина; баба обвинуваченого має хронічні захворювання, пенсіонер, матір - пенсіонер за інвалідністю, перебуває на обліку в онкодиспансері, сам ОСОБА_9 також хворіє на ряд захворювань, з 2010 по 2017 роки ОСОБА_9 проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 , неодноразово приймав участь в АТО, є учасником бойових дій, позитивно характеризується по місцю служби, не судимий.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку сторони захисту (адвокатів та обвинуваченого ОСОБА_9 ), які підтримали апеляційну скаргу адвоката, просили обрати стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, дослідивши виділені матеріали, зваживши доводи апеляційної скарги, колегією суддів зауважується про наступне.

Як убачається з матеріалів, в провадженні місцевого суду перебуває судова справа за обвинуваченням ОСОБА_9 за п. 3, 12, ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч. 3 ст.289, ч. 1 ст.304, ч. 1 ст.263 КК України, ОСОБА_10 за п.3,12, ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187, ч. 3 ст.289, ч. 1ст.304, ч. 1ст.263 /ЄУН 405/3275/17/.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, ряд інших обставин та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України визначено: тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як встановлено ч. З ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

При цьому, у відповідності до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Слід враховувати вимоги статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не повинне перебувати за межами розумних строків, необхідних для вирішення провадження і забезпечення належної поведінки обвинуваченого на цей період, та його продовження, - має бути співрозмірним меті заходу, і має забезпечить виконання засад судочинства і змагального процесу відповідно до процедур гл. 18 КПК України,

Вказаних вимог кримінального процесуального закону місцевий суд дотримався.

Суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою.

Слід зважати, що процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, не перестали існувати, й виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

ОСОБА_9 у даному кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з березня 2017 року; у справі наразі провадиться судове слідство, призначаються та проводяться судові засідання.

При цьому слід враховувати, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень 27 березня 2017 року, зокрема, вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, з корисливих мотивів, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Злочини відносяться до категорії особливо тяжких, тяжких. Внаслідок вчинення злочину настали тяжкі і невідворотні наслідки, злочин, передбачений ст. 115 КК України, посягає на найвищі цінності - життя людини.

Покарання за найтяжчий із інкримінованих ОСОБА_9 злочинів передбачає довічне позбавлення волі.

ОСОБА_9 безробітний, розлучений.

Посткримінальна поведінка обвинуваченого, як встановлено матеріалами клопотання, і наразі інкриміновано обвинуваченому: обвинувачений після вчинення злочину зник з місця вчинення злочину, виїхав за межі м. Кропивницького, де залишив автомобіль з тілом вбитого ОСОБА_11 , викраденим у останнього майном розпорядився на власний розсуд.

Інкримінується ОСОБА_9 й втягнення неповнолітнього (на час вчинення кримінальних правопорушень учня 9 класу ОСОБА_10 ) у злочинну діяльність.

Вказане, на думку колегії, підвищує небезпечність обвинуваченого в очах суспільства.

Відтак, беручи до уваги наведене, тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_9 , зокрема, довічне позбавлення волі, є

підстави вважати про можливість ухилення обвинуваченого від суду, вчинення нового кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи сторони захисту з приводу відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, - спростовуються наведеним вище.

Матеріали провадження не містять переконливих даних про застереження, які б на даний час унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката обвинуваченого ОСОБА_9 - ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 червня 2020 року, якою у межах кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - до 15 серпня 2020 року включно, - залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4