23.03.2020 Справа № 756/2097/20
Унікальний № 756/2097/20
Провадження № 1-кп/756/899/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000749 від 31.01.2020 року за обвинувальним актом відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджеця м. Новомосковськ Тульської області Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, не маючого зареєстрованого місця проживання в Україні, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (зі слів), раніше судимого: 28.08.2001 року Іл`їчівським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ст. 94 КК України (в ред. 1960 року) до 11 років позбавлення волі, 28.12.2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців; 02.02.2016 року Оболонським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, звільненого 30.03.2018 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 6 місяців 14 днів,
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

31.01.2020 приблизно о 13 год. 20 хв. ОСОБА_3 перебував у приміщенні ТЦ «ЛЕРУА МЕРЛЕН», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 17-А, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ЛЕРУА МЕРЛЕН Україна».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, в той же час того ж дня, перебуваючи в приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_3 підійшовши до вітрини, на якій знаходились побутові прилади, та переконавшись, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та діє він таємно, взяв із вітрини майно, належне ТОВ «ЛЕРУА МЕРЛЕН Україна», а саме: мультинабір викруток марки «Dexter», арт. 11624725, вартістю 567 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ), набір викруток марки «Dexter», арт. 11624522, вартістю 342 грн. 50 коп. (без урахування ПДВ), шайбу пласка, арт. 10226244, вагою 0,010 г вартістю 0, 84 грн. (без урахування ПДВ), гайку 6 цб, арт.10226181, вагою 0,030 г, вартістю 2 грн. 26 коп. (без урахування ПДВ), болт метр., арт. 10225831, вагою 0,060 г, вартістю 5 грн. 44 коп. (без урахування ПДВ) та заховав вищевказані товари під верхній огляд, в який був одягнений на той час.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна повторно, ОСОБА_3 , тримаючи при собі викрадений товар, який належав ТОВ «ЛЕРУА МЕРЛЕН Україна», не розрахувавшись за цей товар пройшов повз лінію кас магазину та направився до виходу з вказаного ТЦ, однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони ТЦ «ЛЕРУА МЕРЛЕН».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 міг спричинити ТОВ «ЛЕРУА МЕРЛЕН Україна», , майнову шкоду на загальну суму 918 грн. 56 коп. (без урахування ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно, тобто він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та повністю підтвердив обставини вказані вище щодо часу, місця, мети, способу вчинення ним замаху на крадіжку повторно, щодо кількості, вартості та виду товару, який він хотів вкрасти, щодо причин, через які він не зміг злочин довести до кінця. Обвинувачений шкодує про вчинене, обіцяє в подальшому не вчиняти правопорушень, просить його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд ухвалив про проведення скороченого судового розгляду і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно обвинувачений розуміє зміст тих обставин, які він не оспорює, чи є добровільною та істинною його позиція, а також роз`яснив учасникам процесу, що у разі не дослідження судом доказів, сторони будуть позбавлені права в апеляційному порядку оскаржити обставини, які не оспорювалися.

Суд вважає, що вина обвинуваченого доведена та його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-68 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу винного та обставини, що помякшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, оскільки обвинувачений, який має непогашену судимість за ст. 94 КК України (в ред. 1960 року) на підставі, вироку Іл`їчівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 28.08.2001 року 31.01.2020 року вчинив новий умисний злочин.

За місцем проживання ОСОБА_3 характеризується посередньо, не працевлаштований, не одружений, без зареєстрованого місця проживання в Україні, тобто є іноземцем, який на території України перебуває нелегально, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий в Україні за вчинення умисних особливо тяжкого та тяжкого злочинів, а також умисного злочину середньої тяжкості. Всі попередні судимості не зняті та не погашені, однак при цьому ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, та вчинив новий умисний злочини проти власності.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 66-67 КК України. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, починаючи з 31.01.2020 року по день ухвалення вироку.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч.9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 31 січня 2020 року по 23 березня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 23 березня 2020 року.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.

Суддя ОСОБА_1