КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 04 лютого 2020 року, апеляційні скарги прокурора четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, обіймаючого посаду Голови Правління ПАТ «Укрексімбанк», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 209КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_10 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання начальника четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , та застосовано до нього запобіжний захід у виді застави в розмірі в 1 561 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 681 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 10 січня 2020 року включно.

Відповідно до матеріалів клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється:

- в участі в період з вересня 2014 року по теперішній час, у злочинній організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а також в участі у злочинах, вчинених цією організацією, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України;
- у легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, вчинених в особливо великому розмірі у складі злочинної організації, тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор та захисники, кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу.

Прокурор просить застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з альтернативою внесення застави у розмірі 100 000 000 грн.

Зазначає про встановлені ризики у провадженні, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів судового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, інших, членів злочинної організації; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Стверджує, що ОСОБА_8 відслідковує хід розслідування кримінального провадження за фактом вчинення злочину, який йому інкримінується, намагається не допустити викриття себе, як співучасника злочинної діяльності, а також має намір перешкодити встановленню обставин діяльності учасників злочинної організації, приховати інших співучасників та осіб, які їм сприяли.
Звертає увагу на те, що у кримінальному провадженні встановлено збитки інтересам держави на суму понад 110 млрд. грн., які виведені за кордон і їх подальше кінцеве скерування на даний час не встановлено.
На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід, крім виключного - тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі не менше 100 000 000 грн., не забезпечить виконання ОСОБА_8 , передбачених КПК України обов`язків та його належну процесуальну поведінку.

Захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_6 просять відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.
Апеляційні скарги мотивовані тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вважають пред`явлену підозру ОСОБА_8 необґрунтованою, а ризики заявлені стороною обвинувачення не доведеними.
Як стверджують захисники, ОСОБА_8 не створював жодних злочинних організацій для вчинення злочину, не керував злочинними групами, нікого не фінансував та не має відношення до злочину, передбаченого ч. 1 ст. 255 КПК України. В клопотанні органу досудового розслідування не доведено та не підтверджено, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою вчинив дії передбачені ст. 209 ч.3 КК України, які спрямовані на приховання незаконного походження коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, та володіння ними, а так само набуття, володіння та використання таких коштів.
Адвокат ОСОБА_6 вважає, що ОСОБА_8 не має статусу підозрюваного, оскільки під час вручення йому повідомлення про підозру, не здійснювалася фіксація процесуальної дії технічними засобами, як про це клопотав захисник ОСОБА_7 .
Зазначає, що розгляд слідчим суддею клопотання є несправедливим, внаслідок чого грубо порушено права ОСОБА_8 , гарантовані ч. 2 ст.193 КПК України, зокрема право досліджувати речові докази, документи, на які посилається прокурор, через що порушено право на захист, гарантоване ч.1 ст.20 цього Кодексу.
На думку захисника, слідчий суддя безпідставно проігнорував факт незаконного затримання ОСОБА_8 , яке відбулося без жодних підстав, визначених в положенні ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим порушено право підозрюваного на свободу та особисту недоторканість, гарантоване ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Окрім того, слідчим суддею не враховано характеризуючих даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який раніше не судимий, має місце проживання, батьків похилого віку, які потребують догляду, дружину та двох малолітніх дітей, які знаходяться на його утриманні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили задовольнити їх апеляційні скарги, доводи прокурора про необхідність задоволення саме його апеляційної скарги та відмови в задоволенні апеляційних скарг сторони захисту, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи поданих скарг, колегія суддів вважає, що усі апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 31 січня 2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000400, за фактом створення у лютому 2010 року колишнім президентом України ОСОБА_12 та його оточенням злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинення таких злочинів в період з 2010 року по теперішній час на території України та інших держав, у тому числі легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, за ознаками складу злочинів, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 212 та ін. ст. КК України.
16 листопада 2019 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.
18 листопада 2019 року начальник четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 55 днів.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено,застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави в розмірі в 1 561 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 681 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 10 січня 2020 року включно.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні прокурора підстави для застосування ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного, заслухано думки прокурора та захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, долучені до клопотання докази, містять дані щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих діянь, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, однак відсутні обставини, передбачені ст. ст. 183, 194 КПК України, які б вказували на наявність підстав для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді застави є достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а відтак доводи апеляційної скарги прокурора слід визнати непереконливими.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_8 під вартою до судового розгляду справи є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.

Що стосується доводів апеляційних скарг про те, що оскаржувана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню, оскільки висновки викладені в ухвалі не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, то вони є безпідставними. На думку колегії суддів, суддя при розгляді клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

Твердження прокурора про те, що застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання зазначених у клопотанні прокурора ризикам, є непереконливими з урахуванням відсутності у матеріалах кримінального провадження даних про неналежну поведінку підозрюваного. Не надано таких даних прокурором і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Посилання захисників на те, що пред`явлена ОСОБА_8 підозра необґрунтована, є безпідставними, оскільки перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Твердження захисників про те, що органом досудового розслідування не доведеноіснування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження судом першої інстанції.
Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_8 не має статусу підозрюваного, оскільки під час вручення йому повідомлення про підозру, не здійснювалася фіксація процесуальної дії технічними засобами, як про це клопотав захисник ОСОБА_7 , - не є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого, виходячи з положень ст. 278 КПК України.
Твердження захисників про те, що слідчим суддею безпідставно проігноровано факт незаконного затримання ОСОБА_8 , яке відбулося без жодних підстав, визначених в положенні ст. 208 КПК України, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки законність затримання особи не є предметом перегляду у даному апеляційному провадженні. Окрім того, сторона захисту може звернутися до місцевого суду, за захистом порушених прав підозрюваного, в порядку ст. 206 КПК України.
Наявність даних, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема те, що він раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, - не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, всупереч твердження сторони захисту, оскільки не спростовують висновки суду про те, що ОСОБА_8 , може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких прокурор та захисники просять скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді,у справі не встановлено.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , характеризуючих даних про його особу, обрав запобіжний захід у вигляді застави, в розмірі, який на думку колегії суддів достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання начальника четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , та застосовано до нього запобіжний захід у виді застави в розмірі в 1 561 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 998 681 гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 10 січня 2020 року включно, - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора четвертого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/3/2020 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13
Категорія ст.182 КПК Доповідач ОСОБА_1