Справа № 521/1213/20
Номер провадження:1-в/521/236/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.02.2020 року м.Одеса
Суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Одеси клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:

засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Павлівка Арцизського району Одеській області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, одруженого , раніше судимого засудженого за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, початок строку - 27.07.2017р., кінець строку -27.07.2020 року, відбуваючого покарання в Одеській виправній колонії № 14 Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України (65000, місто Одеса, вул. Краснова 2а,) раніше судимого:

-26.05.2004 року, за ст.ст. 185 ч. 3; 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік;
- 28.11.2007 року за ст.ст. 289 ч. 1; 75 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік. Звільнений: 19.12.2008 року після закінчення іспитового строку;
- 13.09.2011 року за ст.ст. 185 ч. 2; 75; 76 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. 18.06.2013 року знятий з обліку після закінчення іспитового строку,
- 25.12.2013 року за ст.ст. 185 ч. 3; 289 ч. 2; 70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. Залік з 18.04. 2013 року по 19.04.2013 року.
- 16.07.2014 року, перегляд справи згідно ЗУ «Про Амністію» та скорочено строк відбування покарання до 2 років 8 місяців 10 днів позбавлення волі.На підставі ст. 72 ч. 5 КК України, залік з 18.04. 2013 року по 19.04.2013 року та з 25.12.2013 року по 15.04.2014 року. Звільнений: 11.05.2016 року по відбуттю строку покарання;
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника ДУ «ОВК №14» - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_3 , (в режимі відеоконференції)

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся засуджений ОСОБА_3 з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 81 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений та його захисник у судовому засіданні підтримали клопотання, просили задовольнити.

Вислухавши думку засудженого, прокурора, захисника, дослідивши заявлене клопотання, матеріали справи, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд в межах територіальної юрисдикції якого відбуває засуджений покарання вправі вирішити питання про умовно-дострокове звільнення засудженого.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 31.03.2017 року, Арцизьким районним судом, Одеської області, за ст.ст. 185 ч. 3; 75; 76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
27.07.2017 року, згідно ухвали Апеляційного суду Одеської області, вирок від 31.03.2017 року змінено, ОСОБА_3 вважати засудженим за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі.Початок строку: 27.07.2017 року, кінець строку: 27.07.2020 року.
Під час тримання в Одеській УВП (№ 21), з 27.07.2017 року по 28.07.2017 року, ОСОБА_3 зарекомендував себе посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.Під час тримання в Ізмаїльській УВП (№ 22), з 28.07.2017 року по 23.09.2017 року, зарекомендував себе посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.До Одеської виправної колонії (№ 14) прибув 23.09.2017 року. На виробництві установи не працевлаштований. За час відбування покарання характеризується негативно. Мав 4 стягнення, які погашено в установленому законодавством порядку, не має заохочень. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться не завжди сумлінно, не вбачав суспільної необхідності у їх виконанні.
Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інше.

Таким чином, сумлінна поведінка та ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому суд враховує дані про поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 (далі Пленум) умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що засуджений не довів своєю поведінкою і ставленням до праці своє виправлення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1