Справа №: 398/2508/17
провадження №: 1-кп/398/56/20
ВИРОК
Іменем України

"20" лютого 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілої ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрія кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001469 від 26 травня 2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Олександрія Кіровоградської області, громадянина України, українця, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

18.07.1994 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. ч. 3, 4 ст. 81, ч. 1 ст. 89, ч. ч. 2, 3 ст. 140, ч. 2 ст. 206 КК України (1960 року) до покарання у виді 6 років позбавлення волі;

29.04.1998 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 206 КК України (1960 року) до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

09.06.2003 року Олександрійським міським судом Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

27.06.2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, що йому належить на праві власності. Звільнений 31 грудня 2011 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 6 місяців 18 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом судимість за вчинення злочинів проти власності, в тому числі будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

26 травня 2017 року близько 02-00 год. ОСОБА_12 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, прибув до торгівельного павільйону «Продукти», який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кременчуцьке шосе. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, ОСОБА_12 , зайшов до приміщення зазначеного торгівельного павільйону та зачинив за собою двері, із застосуванням погроз предметом зовні схожим на викрутку, примусив потерпілу ОСОБА_11 залишатись на місці. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_12 , погрожуючи та демонструючи предмет схожий на викрутку, подолав у такий спосіб можливість потерпілої ОСОБА_11 до протидії та викликавши у неї острах, що становило реальну загрозу для життя та здоров`я потерпілої, відкрито заволодів майном останньої, а саме: грошима в сумі 260 грн., мобільним телефоном «S-Tell M 210» білого кольору та мобільним телефоном «HTC Resire SV RUS» чорного кольору. Після цього ОСОБА_12 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Отже, своїми протиправними умисними діями ОСОБА_12 вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 свою вину не визнав та пояснив, що близько 23 год. 25 травня 2017 року він пішов до бесідки по вул. Анрі Барбюса, оскільки в тому районі раніше проживав та там збиралися його друзі. Коли прийшов туди, там нікого не було. Так як, в тому районі не було ніяких цілодобових магазинів і кафе, то він вирішив піти до цілодобових магазинів на Кременуцькій трасі. Зайшов до магазину, купив пиво, чіпси і три пакетики кави, після чого вийшов на двір, сів за стіл попити пиво. В цей час зупинилися дві фури і водії пішли до того ж магазину, купили кави і пили надворі. Він вирішив повернутися до бесідки, дійшовши до наступного магазину по трасі почув як розбивається скло і автоматично повернув голову в бік магазину, де помітив двох невідомих йому людей. Вони також його помітили, і наказали йому підійти. Проте він вирішив повернутися до магазину, де купував пиво. Зазначені чоловіки його наздогнали і вдарили по голові, а він почав тікати та заховався за припарковані авто. Виглядав із-за автомобілів протягом 5-10 хв., але нікого так і не побачив. Перейшовши через дорогу, пішов у сторону міста. В цей час він почув позаду себе кроки, подумав що це люди, які на нього напали і почав тікати. Пробігши метрів 20 його наздогнали, повали на клумбу та повідомили, що це поліція. Все це сталося приблизно навпроти магазину, де він чув, як б`ється скло. Його підвели до поліцейської машини, там стояла потерпіла ОСОБА_11 . Поліцейські відразу почали в неї запитувати чи це та особа, що на неї напала, на що потерпіла відповіла, що не знає, так як нападник був у масці. Поліцейські зазначили, що це ОСОБА_14 , неодноразово судимий. Він розповів, все що з ним сталося і що він бачив, але його пояснення не взяли до уваги. Наказали викласти все з кишень на капот поліцейського авто. Він виклав: ключі, пачку цигарок, гроші, три пачки кави та телефон. Після цього все поклав назад до кишень, на нього наділи кайданки та повезли до відділу поліції. До ранку у відділі поліції з ним сидів працівник поліції. Близько 7 години ранку прийшов експерт з чемоданом, який повідомив, що на місці кримінального правопорушення виявлено розбите скло, потрібно оглянути його руки на наявність порізів. Він оглядав руки, а потім дістав з чемодана круглу коробочку, схожу на крем для взуття. Оглядаючи руки, узяв його великий палець і вмочив у рідину схожу на силікон чи жир. Потім дістав з чемодана серветку витер кров з обличчя і поклав до пакету. Він зрозумів, що цю серветку будуть використовувати як доказ. В цей час інший поліцейський вів відео зйомку мобільним телефоном. На ці дії поліцейських він подав скарги до СБУ та комітету по правам людини. Пізніше його перевели до іншого кабінету, де було три працівника поліції та ще одна людина, одягнена у цивільне, як потім він зрозумів, також затриманий. Там знову йому сказали витягнути все з кишень, він виклав все на стіл і сидів на стільці в кайданках, як відчув вібродзвінок у задній кишені штанів, але ще одного телефону він не мав, і зазначив, що це не його телефон. Працівник поліції дістав цей телефон скинув виклик і поклав його назад до його кишені. Все це відбувалося близько 08 години ранку, він зауважив, що йому потрібно до туалету, так як він просидів всю ніч, на що йому заперечили і сказали, що тільки після обшуку. На його заперечення, що він не може терпіти його відвели до туалету, де він змив підкинутий телефон в унітазі. Звідти його повели до кабінету на першому поверсі, там був експерт, який незаконно взяв у нього відбиток пальця, поняті і двоє інших працівників поліції. Він попросив захисника, оскільки він перебуває на обліку в наркологічному диспансері. Слідчий Лукомський зазначив, що присутність захисника при обшуку не обов`язкова і наказав знову викладати все з кишень, він виклав: телефон, ключі, пачку цигарок, кошти та три пакетики кави. Його перепитала чи це все, поліцейський підійшов і обшукав його. Нічого не знайшовши, Лукомський відразу комусь зателефонував. До кабінету зайшов ще один поліцейський, який відразу почав запитувати де телефон, шукати в кармані, де він був, та знайшов згорток білого паперу, розгорнувши який слідчий Лукомський повідомив, що там конопля. Він зазначив понятим, що під час першого обшуку в цьому кабінету коноплі не знайшли, отже її підкинули. Він зазначив і про незаконне відібрання відбитку пальця. Лукомський сказав написати всі заперечення в протоколі обшуку. Потім його перевели до кабінету на другому поверсі, на підвіконні вже сушився розібраний телефон, який він змив в туалеті, а поліцейські сказали, що через нього їм довелося лазити по туалетам. Щодо даних фактів на даний час ведеться слідство. В цьому кабінеті був і інший затриманий, в присутності, якого його били, а потім «взяли кров». Близько 16 год. його повезли до прокурора. Всі обставини затримання він повідомив прокурору, який сказав, що з усім розбереться.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_12 вини, його вина підтверджується дослідженими судом фактичними даними, що містяться в наступних джерелах доказів:

Показаннях допитаної судом потерпілої ОСОБА_11 , яка пояснила, що 25 травня 2017 року вона працювала в магазині в місті Олександрія по вулиці Кременчуцьке шосе. О 22 годині зайшов до магазину ОСОБА_12 з пляшкою пива, дав 200 грн. та купив чіпси. Вона дала йому здачу 193 грн., він запитав чи можна випити пива в приміщенні магазину, вона відмовила, так як в любий час може приїхати власник магазину, сказала йому, що на дворі є столи, за яким він може вживати пиво. Він пішов, а вона сіла за столик та заповнювала зошит. Вночі вона закривається у магазині, та коли приходять люди вона відчиняє їм двері. Близько 2 годин ночі, до магазину знову прийшов ОСОБА_12 , так як вона його перед цим бачила, то відчинила йому двері. В нього на голові була надіта маска, однак обличчя вона не закривала, а тому потерпіла вважала це жартом, відчинила йому двері та одразу розвернулась і почала йти до прилавка магазина, але ОСОБА_12 схопив її ззаду за плече рукою, а до боку її тулуба приставив якийсь предмет, схожий на викрутку. Вона вела себе спокійно, не чинила опору, оскільки розуміла небезпеку застосування викрутки для свого життя та здоров`я. ОСОБА_12 забрав її один телефон, а потім забрав другий телефон з зарядним пристроєм, після цього забрав кошти близько 260 грн., так як знав де вони лежать, оскільки бачив звідки вона діставала йому здачу. Взяв пакетики кави близько 20 штук. В цей час під`їхав автомобіль до магазину, та ОСОБА_12 втік, забравши її майно. Навпроти магазину стояв вантажний автомобіль, вона закрила кафе, пішла до авто, де розбудила водія та попросила телефон. Зателефонувала своїй сестрі, а та викликала працівників поліції. Вона сиділа в автомобілі, з боку керма, а нападник намагався її витягти з автомобіля поговорити, пояснював водієві, що зайшов до магазину випити чаю, а вона йому пропонувала інтимні послуги. Потім приїхав власник магазину та її зять. Після цього приїхали працівники поліції. Працівники поліції почали шукати злочинця, зателефонували на номер викраденого у неї мобільного телефону. Почувши звук дзвінка, який лунав із-за туалету, виявили ОСОБА_12 та його відразу затримали. При затримані ОСОБА_12 у нього знайшли її телефон білого кольору, пакетики кави та грошові кошти. Інший телефон знайшли в кущах.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що близько 2-00 год. ночі йому зателефонувала ОСОБА_16 , так як він є власником приміщення по вул. Кременчуцьке шосе, яке здає в оренду під магазин. Вона повідомила, що на неї напали. Так як він неподалік проживає, то приблизно через 5 хв. приїхав на місце події. Після нього приїхав чоловік жінки, яка орендує дане приміщення та поліцейські. Потім хтось з присутніх зателефонував на номер телефону ОСОБА_17 , який в неї забрали. Дзвінок він не чув, проте побачив, як від приміщення непрацюючої заправки, яка знаходиться навпроти магазину, почав тікати хлопець. Хлопець почав тікати із-за приміщення туалету, яке знаходиться на території заправки, а працівники поліції побігли за ним. Коли хлопця після затримання оглядали, в нього знайшли мобільний телефон потерпілої. Другий мобільний телефон потерпілої знайшли в траві.

Показаннях допитаного судом свідка ОСОБА_18 , який пояснив, що близько 1,5 роки тому, точної дати не пам`ятає, в теплу пору року, серед ночі, на виїзді з міста Олександрія, він сидів у авто, навпроти торгової точки, де продавали каву. Він перекусив і відпочивав. До нього підбігала жінка, відчинила двері кабіни і піднялася на сходинку, але до кабіни не сідала. Вона просила про допомогу, повідомила, що на неї напали двоє чоловіків, забрали гроші, два мобільні телефони, погрожували викруткою. За нею вийшов з магазину чоловік невеликого зросту. Він стояв за декілька метрів від автомобіля. У нього в руках була викрутка, він погрожував жінці застосувати до неї сексуальне насилля, казав відійти від автомобіля. Жінка попросила мобільний телефон, зателефонувала власнику магазину і викликала поліцію. Вона була поряд з ним 10-15 хвилин. Працівниками поліції було затримано злочинця. Це був той чоловік, що вийшов з магазину за потерпілою. Під час затримання в нього було вилучено два мобільні телефони та грошові кошти. Чи вилучалась маска і викрутка він не пам`ятає. Потерпіла повідомила, що це саме викрадені в неї телефони, один робочий, а інший її особистий. Коли поліція затримала злочинця, то він перебував у стані алкогольного сп`яніння, неможливо було розібрати, що він каже. На даний час він не пам`ятає чи було у злочинця щось на голові. Візуально у потерпілої тілесних ушкоджень не було. З ним проводився слідчий експеримент. Чи пред`являли йому до впізнання підозрюваного за фотознімками він не пам`ятає.

Фактичними даними, що містяться у наступних джерелах доказів:

- протоколі огляду місця події від 26.05.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто торгівельний павільйон, розташований при в`їзді до міста Олександрія зі сторони міста Кременчук понад трасою (т. 1 а. с. 194 199);

- протоколі огляду місця події від 26.05.2017 року з фототаблицею, відповідно до якого оглянуто ділянку місцевості, що розташована біля кута паркану, який огороджує територію ветеринарної інспекції за адресою: м. Олександрія, вул. Кременчуцьке шосе, 2. Біля забору на відстані 20 метрів на траві під час огляду виявлено та вилучено мобільний телефон «HTC», чорного кольору та задня кришка до телефону (т. 1 а. с. 201 205);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2017 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_11 впізнала на фотознімку №2 особу, яка відкрито, погрожуючи викруткою заволоділа її майном. Відповідно до довідки до протоколу на фотознімку №2 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. с. 209 211);

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2017 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 впізнав на фото №4 особу, яка 26.05.2017 року близько 02-00 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» по вул. Кременчуцьке шосе, вчинила розбійний напад. Відповідно до довідки до протоколу фотознімку №4 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. с. 221 223);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 21.06.2017 року за участю потерпілої ОСОБА_11 та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, переглянутому в судовому засіданні, відповідно до якого потерпіла, знаходячись біля торгівельного павільйону «Продукти» за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кременчуцьке шосе, розповіла та показала, що 25.05.2017 року близько 10-00 год. вона прийшла на роботу до магазину. Близько 22-00 год. до магазину пройшов чоловік, який скупився та пішов. Близько 02-00 год. 26.05.2017 року до магазину знову зайшов цей же чоловік, зачинив двері, вона підійшла до нього, після чого він її схопив та до її боку приставив викрутку, почав вимагати телефон, який вона віддала. Після цього вони підійшли до прилавку де він з коробки забрав 200 грн., побачив другий телефон, який заряджався та схопив його разом із зарядним пристроєм, а біля коробки забрав кошти, близько 60 грн. В цей час під`їхав автомобіль та злочинець втік. Вона вийшла на двір та попросила водія зателефонувати власнику магазину. Вона стояла на подвір`ї палила цигарку та помітила, що даний чоловік наближається до неї. Тоді вона сіла в автомобіль та почала тримати двері, однак чоловік їх відчинив, і почав її витягати з авто, пояснюючи водієві, що зайшов випити чаю, а вона йому пропонувала інтимні послуги і він хоче поговорити з нею. Потім під`їхав автомобіль патрульної поліції та чоловік утік, але працівники поліції його спіймали і привели в кайданках (т. 2 а. с. 220 225);

- протоколі пред`явлення речей для впізнання від 30.06.2017 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_11 впізнала розміщений під №1, викрадений в неї 26.05.2017 року, мобільний телефон «HTC Desire SV RUS» чорного кольору (т. 3 а. с. 13);

- протоколі проведення слідчого експерименту від 22.06.2017 року за участю свідка ОСОБА_18 та відеозаписі зазначеного слідчого експерименту, переглянутому в судовому засіданні, відповідно до якого свідок, знаходячись біля торгівельного павільйону «Продукти» за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кременчуцьке шосе, розповів та показав, що в ніч на 26 травня він зупинився біля магазину «Продукти» по вул. Кременчуцьке шосе. Автомобіль стояв біля узбіччя. Під час відпочинку до нього звернулася невідома жінка, як він потім дізнався продавець з магазину, яка повідомила, що невідомі особи забрали в неї телефон та гроші з магазину, та попрохала дати їй телефон, щоб зв`язатися з власником магазину та працівниками поліції. Через 5 хвилин приїхав власник магазину та працівники поліції. Після дзвінка жінка сіла до автомобіля, з водійської сторони за кермо, а невідома особа намагалася її витягти з авто, пояснюючи, що зайшов до магазину випити чаю? а вона йому пропонувала інтимні послуги. Потім під`їхав автомобіль, а невідома особа втекла. Також жінка пояснювала, що невідома особа погрожувала їй викруткою (т. 3 а. с. 54 58).

Також, судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 18.07.2017 року за участю обвинуваченого ОСОБА_12 , в ході якого він повідомив та показав, що дійсно близько 2 годин ночі 26 травня 2017 року він прийшов до магазину, де працювала потерпіла та купив пляшку пива марки «Чернігівське», об`ємом літр двадцять, чіпси та каву 3 в 1 в стіках. Пройшовши декілька метрів від магазину він почув, як розбилося скло, підійшов трішки ближче до приміщення, помітив 2 невідомих йому чоловіків, які покликали його, однак він розвернувся та пішов назад в бік магазину, так як там стояли люди, далекобійники, які пили каву. Він пройшов декілька метрів та відчув удар в праву щоку, йому вибили зуба, розбили губу та він побіг до автомобілів, які стояли навпроти магазину. Підійшов під ліхтар, помітив, що в нього йде кров та відсутній зуб, в цей час автомобілі почали від`їжджати, він перейшов на інший бік дороги, де стояв близько 10 хвилин, виглядаючи 2 осіб, які нанесли йому удар. Помітивши, що нікого немає, він знову почав рух в бік міста Олександрія. Через декілька метрів він почув кроки позаду, обернувся та побачив 2 невідомих чоловіків, які йшли за ним, він подумав, що це ті самі чоловіки та почав тікати, однак десь через 10 метрів, його затримали, і представилися працівниками поліції. На запитання чому він тікав, він розповів про події, які з ним сталися. Його привели до магазину, де стояла жінка та 2 чоловіка, як потім він дізнався, це була потерпіла, а два чоловіка, які столи поряд були поняті. Жінка розповідала, що 2 чоловіка в масках, з погрозою викруткою забрали в неї телефон та гроші. Потім працівники поліції здійснили огляд його речей, та оглянули його ключі, мобільний телефон та 63 грн., які він отримав здачі в магазині. Свою причетність до вчинення розбійного нападу категорично заперечував (т. 3 а. с. 181 190).

Крім того, судом досліджено витяг з ЄРДР, протокол прийняття заяви потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення, повідомлення про підозру, повідомленням про зміну раніше повідомленої підозри, відомості, що мають значення для вирішення долі речових доказів, а також докази наявності та розмір процесуальних витрат. Зазначені докази зокрема підтверджують достовірність, можливість використання та допустимість інших досліджених судом доказів.

Стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу затримання ОСОБА_12 від 26 травня 2017 року з тих підстав, що протокол сфальсифіковано, проводив обшук і складав протокол слідчий ОСОБА_19 , хоча в протоколі зазначено, що його склав ОСОБА_20 . Крім того, під час обшуку був відсутній захисник.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ст. 8 7 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Частиною 2 статті 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладено на сторону, що їх подає.

З метою перевірки допустимості зазначеного доказу за клопотанням сторін кримінального провадження судом було допитано:

ОСОБА_21 , який в судовому засіданні пояснив, що він був понятим при проведенні обшуку ОСОБА_12 в приміщенні кабінету Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області. Під час обшуку було декілька працівників поліції, хто з них саме був слідчим він не пам`ятає. Також був він та інший понятий. Спочатку слідчий запропонував ОСОБА_12 викласти наявні в нього речі, після цього було здійснено його огляд та виявлено у нього ще згорток коноплі. ОСОБА_12 заявляв, що згорток коноплі йому підкинули. В кабінеті він перебував близько 10 хвилин. Під час обшуку заходи фізичного чи психологічного тиску до ОСОБА_12 не застосовувались. Він ставив підпис в протоколі. В протоколі було зазначено всі речі, які були виявлені у ОСОБА_12 , інших речей незрозумілого походження в протоколі не зазначено;

ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що він був слідчим під час досудовому розслідування цього кримінального провадження. Всі документи та матеріали кримінального провадження, де є його підпис він підтверджує. На момент розслідування даного злочину у нього в провадженні було близько 400 кримінальних проваджень, в зв`язку з чим він точно не пам`ятає всі слідчі, або інші дії у межах досудового розслідування даного кримінального провадження. Протокол затримання та обшук підозрюваної особи складав інспектор ОСОБА_22 , можливо це було в приміщенні його кабінету та протокол складався на його комп`ютері. Слідчої дії він з ОСОБА_12 тоді не проводив;

ОСОБА_23 , який в судовому засіданні пояснив, що в травні 2017 року, точного часу не пам`ятає, але з ранку, він складав протокол затримання. Він не був присутній при затриманні ОСОБА_12 . Він був у відділку поліції, коли група швидкого реагування привезла ОСОБА_12 . Працівники ГШР передали йому обвинуваченого, після чого в присутності двох понятих було складено протокол затримання даної особи. В ході поверхневого огляду ОСОБА_12 , у нього було виявлено цигарки, паперовий згорток з коноплею, мобільний телефон, невелика сума коштів та декілька пакетиків кави. Протокол обшуку також складав він. Протокол затримання особи складався в приміщенні кабінету Олександрійського ВП, 103 або 104 кабінет, точно не пам`ятає, це робочий кабінет на той час слідчого ОСОБА_19 , на комп`ютері якого також складався протокол. Під час складання протоколу були присутні поняті, речі виявлені у ОСОБА_12 було упаковано і зазначено їх в протоколі. ОСОБА_12 подавав зауваження, які зазначив особисто в протоколі. Протокол затримання підписував він.

ОСОБА_24 , який в судовому засіданні пояснив, що 26 травня 2017 року в Олександрійському ВП, він зустрівся з ОСОБА_12 в кабінеті дільничних інспекторів. Його привезли з м. Києва, так як він перебував у розшуку. Близько 09 год. ранку їх привели до одного кабінету, де вони і зустрілися, їх збиралися обшукати при понятих. Слідчий поклав ОСОБА_12 речі у кармани, в задній карман телефон, в передній грошові кошти, номери переписували з телефону, і повели на обшук. Як слідчий виймав ці речі у ОСОБА_12 та сам обшук ОСОБА_12 він не бачив. Після того, як його повели на обшук, до кабінету забіг слідчий та сказав, що в нього відсутній телефон, він його десь подів. Останній сказав, що його водили до туалету. Потім принесли телефон, розібрали та поклали сушитись на підвіконня. Потім привели ОСОБА_12 , запитали чи він хотів уникнути відповідальності та декілька разів ударили долонею по потилиці.

Ухвалою суду від 14 вересня 2017 року відповідно до ст. 206 КПК України судом доручено уповноваженим особам прокуратури Кіровоградської області провести перевірку фактів щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 недозволених методів під час досудового розслідування даного кримінального провадження. Відповідно до повідомлень прокуратури Кіровоградської області постановою від 10 травня 2019 року кримінальне провадження, внесене за ЄРДР за №0000229 закрито в зв`язку з відсутністю у діях службових осіб Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України (т. 3 а. с. 239 240, т. 4 а. с. 22).

Статтею 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

На підставі досліджених судом доказів встановлено, що ОСОБА_12 було затримано відразу після вчинення злочину, оскільки потерпіла вказала на нього, як особу яка вчинила на неї напад. Крім того, в подальшому слідчим суддею за клопотанням органу досудового розслідування ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З огляду на зазначене, суд не вбачає підстав для визнання недопустимим доказом протоколу затримання ОСОБА_12 від 26 травня 2017 року.

Також стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2017 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_11 впізнала на фотознімку №2 особу, яка відкрито, погрожуючи викруткою заволоділа її майном. Відповідно до довідки до протоколу на фотознімку №2 зображений ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а. с. 209 211).

Сторона захисту вважає зазначений протокол недопустимим, оскільки потерпіла бачила обвинуваченого вночі, коли після затримання його підвели до неї, телефоном зробили його фото, з якого вбачається його набрякле обличчя. Такі фото були в даному протоколі. Після того як він почав писати скарги на дії поліції фото на даному документі були замінені на інші.

Відповідно до ст. 228 КПК України за необхідності впізнання може провадитися за фотознімками, матеріалами відеозапису з додержанням вимог, зазначених у частинах першій і другій цієї статті. Проведення впізнання за фотознімками, матеріалами відеозапису виключає можливість у подальшому пред`явленні особи для впізнання. Фотознімок з особою, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими фотознімками, яких повинно бути не менше трьох. Фотознімки, що пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.

Зі змісту протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2017 року вбачається, що як слідча дія, так і протокол, складений за результатами зазначеної слідчої дії, відповідають вимогам КПК України, а тому відсутні підстави для визнання зазначеного протоколу недопустимим доказом.

З урахуванням викладеного, зазначені вище докази, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, допустимими, достовірними, так як вони отримані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, в матеріалах кримінального провадження відсутні об`єктивні дані які б свідчили, що ці докази здобуті з істотним порушенням прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України.

Крім того, на підтвердження вини обвинуваченого стороною обвинувачення надано та судом досліджено протокол огляду (додаткового) місця події від 26.05.2017 року з фототаблицею (т. 1 а. с. 213 216), висновок судово-товарознавчої експертизи №1931 від 23 червня 2017 року (т. 3 а. с. 3 8), протокол огляду предметів від 29 червня 2019 року (т. 3 а. с. 9), протокол пред`явлення речей для впізнання від 30.06.2017 року (т. 3 а. с. 12), висновок експерта №323 від 19 червня 2017 року та висновок експерта №347 від 29 червня 2017 року (т. 3 а. с. 19 22, 26 32).

Стороною захисту заявлено клопотання про визнання недопустимим доказом протоколу огляду (додаткового) місця події від 26.05.2017 року з фототаблицею до нього, відповідно до якого оглянуто територію колишньої газової заправки, яка розташована вздовж вулиці Кременчуцьке шосе, місто Олександрія. На відстані близько 5 метрів від будівлі (газової заправки) вздовж паркану знаходяться гілки, кущі із зеленим листям. Серед гілок, під час більш детального огляду виявлено мобільний телефон «STELL» у пластиковому корпусі білого кольору. Під час огляду місця події виявлено та вилучено мобільний телефон «S TELL» білого кольору та один слід папілярних узорів (т. 1 а. с. 213 216).

Клопотання сторони захисту обґрунтовано тим, що відповідно до зазначеного протоколу огляд був проведений з 18 год. 10 хв. до 18 год. 40 хв. 26 травня 2017 року. В той же час, обвинувачений стверджує, що телефон поклали йому в кишеню близько 10 години. Коли телефон почав вібрувати, то він попросив дозволу відповісти, але поліцейський витягнув телефон з його кишені та скинув виклик. До цього телефон не був вилучений. Потім він попросився до туалету та викинув телефон в унітаз, оскільки він йому не належав. Телефон потім дістали і під час обшуку телефон був у паперовому згортку, на вікні у розібраному виді, сушився. Щодо відбитків пальців, то він поліцейським повідомляв, що перед обшуком о 08 год. ранку до нього прийшов чоловік, який був присутній у кабінеті, і сказав, що необхідно оглянути руки, чи наявні порізи, бо в магазині було розбите скло. Він роздивлявся його руки і вмочив великий палець лівої руки в якусь коробочку. Про все це він написав скарги.

В ході судового розгляду судом встановлено, що після затримання обвинуваченого о 02 год. 15 хв. 26 травня 2017 року на місці події у нього було виявлено мобільний телефон білого кольору, який було викрадено у потерпілої ОСОБА_11 . Зазначене підтверджується показами потерпілої ОСОБА_11 , свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_18 . Тобто, мобільний телефон «S-Tell M 210» білого кольору, належний потерпілій, було фактично виявлено у обвинуваченого під час затримання на місця події. Проте, хоча мобільний телефон потерпілої і був виявлений, однак безпосередньо у обвинуваченого слідчим не вилучався, що підтверджується протоколом його затримання.

В той же час, відповідно до протоколу огляду (додаткового) місця події від 26.05.2017 року проведеного в період з 18 год. 10 хв. до 18 год. 40 хв., зазначений телефон виявлено серед гілок на територію колишньої газової заправки, яка розташована вздовж АДРЕСА_2 . При цьому, вилучено телефон, на якому виявлено та також вилучено один слід папілярних узорів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини виявлення та вилучення мобільного телефону «S-Tell M 210» білого кольору та одного сліду папілярних узорів, зафіксовані у протоколі огляду (додаткового) місця події від 26.05.2017 року не відповідають фактичним обставинам виявлення та вилучення зазначених об`єктів, а тому на підставі ст. ст. 86, 87 КПК України суд визнає зазначений протокол огляду (додаткового) місця події від 26.05.2017 року з фототаблицею недопустимим доказом.

В подальшому, під час досудового розслідування проведено товарознавчу експертизу мобільного телефону «S-Tell M 210» білого кольору за результатами якого складено висновок судово-товарознавчої експертизи №1931 від 23 червня 2017 року (т. 3 а. с. 3 8), проведено огляд зазначеного телефону, про що складено протокол огляду предметів від 29 червня 2019 року (т. 3 а. с. 9). Також зазначений телефон пред`явлено потерпілій для впізнання, про що складено протокол пред`явлення речей для впізнання від 30.06.2017 року (т. 3 а. с. 12). Крім того, було проведено експертизи папілярного узору, вилученого з поверхні мобільного телефону «S-Tell M 210» білого кольору, за результатами яких складено висновок експерта №323 від 19 червня 2017 року та висновок експерта №347 від 29 червня 2017 року (т. 3 а. с. 19 22, 26 32).

Ці докази були отримані внаслідок неправомірного вилучення мобільного телефону «S-Tell M 210» білого кольору та вилучення папілярного узору з поверхні зазначеного мобільного телефону, а тому на підставі ст. 87 КПК України суд визнає зазначені докази недопустимими.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого про непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, з огляду на наступне.

За змістом п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06 листопада 2009 року №10 розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

Погроза застосування насильства при розбої полягає в залякуванні негайним застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого (погроза вбити, заподіяти тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, легке тілесне ушкодження з розладом здоров`я чи незначною втратою працездатності, або вчинити певні дії, що у конкретній ситуації можуть спричинити такі наслідки) (п. 12 Постанови).

В ході судового розгляду та на підставі досліджених судом доказів встановлено, що обвинувачений 26 травня 2017 року близько 02-00 год. прибув до торгівельного павільйону «Продукти», який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Кременчуцьке шосе. Зайшов до приміщення зазначеного торгівельного павільйону, погрожуючи предметом схожим на викрутку потерпілій ОСОБА_11 , яка сприймала ці погрози як реальну небезпеку для свого життя та здоров`я, відкрито заволодів майном останньої, а саме: грошима в сумі 260 грн., мобільним телефоном «S-Tell M 210» білого кольору та мобільним телефоном «HTC Resire SV RUS» чорного кольору.

Зазначене, зокрема підтверджується показаннями потерпілої та протоколом слідчого експерименту з нею, в ході яких вона повідомила, що ОСОБА_12 схопив її ззаду за плече рукою, а до боку її тулуба приставив якийсь предмет, схожий на викрутку. Вона розцінила погрози викруткою як небезпеку для свого життя та здоров`я. Після цього ОСОБА_12 забрав два її мобільні телефони та грошові кошти у розмірі близько 260,00 грн. Також, факт вчинення розбійного нападу на потерпілу підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.05.2017 року, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_11 впізнала на одному із фотознімків ОСОБА_12 як особу, яка погрожуючи викруткою заволоділа її майном.

Крім того, вчинення злочину ОСОБА_12 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_15 відносно того, що поліцейський зателефонував на номер мобільного телефону, викраденого у потерпілої, після чого всі вони почули дзвінок із-за туалету, розташованого на території непрацюючої АЗС, звідки вибіг чоловік, який був затриманий поліцейськими. Цим чоловіком виявився ОСОБА_12 та в нього було виявлено мобільний телефон білого кольору, який потерпіла впізнала як свій.

Крім того, під час допиту в суді свідок ОСОБА_18 повідомив, що коли до нього за допомогою звернулася потерпіла, за нею вийшов з магазину чоловік невеликого зросту. Він стояв за декілька метрів від автомобіля. У нього в руках була викрутка, він погрожував жінці застосувати до неї сексуальне насилля, казав відійти від автомобіля. В подальшому саме цього чоловіка було затримано та в нього виявлено мобільний телефон, який потерпіла впізнала як свій. Також, відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.06.2017 року свідок ОСОБА_18 впізнав на одній з фотокарток ОСОБА_12 як особу, яка 26.05.2017 року близько 02-00 год. перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» по вул. Кременчуцьке шосе, вчинила розбійний напад.

Суд не вбачає підстав недовіряти показанням потерпілої та свідків, враховуючи що вони раніше не були знайомий із обвинуваченим ОСОБА_12 , в неприязних стосунках не перебували, жодних об`єктивних причин оговорювати обвинуваченого потерпілою та свідками суду стороною захисту не надано. Крім того, зазначені свідчення потерпілої та свідків узгоджуються між собою та іншими дослідженими судом доказами.

За таких обставин, вказані показання обвинуваченого щодо непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину не відповідають встановленим судом фактичним обставинами справи і спростовуються сукупністю зазначених вище доказів, а тому такі показання обвинуваченого суд сприймає як позицію захисту.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що зібраними по справі доказами поза межами розумного сумніву підтверджується вина обвинуваченого у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого особою, яка раніше вчинила розбій, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Згідно із ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вчинений обвинуваченим злочин відповідно до ст. 12 КК України належить до тяжкого злочину, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілій.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого встановлено, що він не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей на утриманні не має. За місцем проживання скарг та заяв відносно нього не надходило, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Офіційно не працює та суспільно-корисною працею не займається.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно з ст. 66 КК України, чи обтяжують покарання обвинуваченому, згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

З урахуванням тяжкості скоєного обвинуваченим, відношення обвинуваченого до скоєного, який свою вину не визнав, даних про його особу, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, в тому числі і за вчинення розбою, на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену судимість у встановленому законом порядку, вчинив новий злочин проти власності, що свідчить про ігнорування обвинуваченим принципу мирного володіння майном, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений, як особа представляє суспільну небезпеку, та як наслідок виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання на думку суду, з урахуванням положень ч. 2 ст. 50 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів, а також відповідатиме цілям покарання.

Ухвалою суду від 27 травня 2017 року обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обчислюється з 26 травня 2017 року, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Для забезпечення виконання вироку в частині призначеного обвинуваченому покарання, яке слід відбувати в місцях позбавлення волі, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, пов`язаних з виконанням вироку, суд вважає за необхідне залишити обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до часу вступу вироку в законну силу.

Відповідно до висновку, викладеного у п. 106 постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року (справа №663/537/17, провадження № 13-31кс18), якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом №2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону №838-VIII.

За таких обставин, оскільки ОСОБА_12 вчинив злочин до 20 червня 2017 року і відносно нього продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, то обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 20 лютого 2020 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 21.11.2015 року №838-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахувати ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання час попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 26 травня 2017 року по день набрання вироку законної сили.

Стягнути з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави суму процесуальних витрат у кримінальному провадженні №0001469 від 26 травня 2017 року за проведення експертиз в розмірі 790 (сімсот дев`яносто) грн. 96 коп.

Речові докази:

- мобільний телефон «HTC Resire SVRUS» чорного кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , S/N НОМЕР_3 та мобільний телефон «S-Tell M 210» білого кольору, IMEI 1: НОМЕР_4 , ІМЕІ 2: НОМЕР_5 , передані на зберігання потерпілій ОСОБА_11 залишити останній;

- пачку цигарок «Прилуки», ключі на кільці (два ключі, брелок), три пакети кави «3 в 1», вилученні у ОСОБА_12 під час затримання та поміщені до спецпакету №4242211, який переданий на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області повернути обвинуваченому ОСОБА_12 ;

- монету 50 копійок, мобільний телефон «Nokia 200» світлого кольору, грошові кошти в сумі 63 грн. (купюри 2 грн. в кількості 7 шт., купюри 1 грн. в кількості 24 шт., купюри 5 грн. в кількості 5 шт.), вилученні у ОСОБА_12 під час затримання та поміщені до спецпакету №4242211, який переданий на зберігання до кімнати для зберігання речових доказів при Олександрійському ВП ГУНП в Кіровоградській області, конфіскувати в дохід держави на виконання вироку в частині конфіскації всього належного обвинуваченому майна.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1