Справа №463/4535/20
Провадження №1-кс/463/2763/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року Личаківський районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 щодо не розгляду його клопотання, -
в с т а н о в и в:

Згідно з ч. 3 ст. 35 КПК України вказана скарга визначена для розгляду слідчому судді ОСОБА_4 .
До суду поступила заява потерпілого ОСОБА_3 про відвід слідчого судді, яка мотивована тим, що слідчий суддя ОСОБА_4 безпідставно відмовив у задоволенні його заяви про відвід прокурора. Крім того замість того щоб передати відвід на автоматичний розподіл у відповідності до ст. 81 КПК України він самостійно розглянув його. Відтак вважає, що слідчий суддя ОСОБА_4 ставиться упереджено до нього та зацікавлений у розгляді даної скарги.
В судове засідання ОСОБА_3 з невідомих причин не прибув, однак був повідомлений про час та місце розгляду заяви належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду вказаної заяви.
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, згідно з п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості. Виходячи з мотивів заяви, саме на цю підставу для відводу покликається потерпілий. Також ст. 76 КПК України визначено підстави недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні.
Як вбачається з матеріалів скарги слідчим суддею ОСОБА_4 приймалося ряд процесуальних рішень,включаючи і розгляд заяви про відвід прокурора.
Згідно з п. 66 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, судді повинні мати незаперечну свободу вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства (Рекомендація № R (94) 12, Принцип I (2)(d)).
Відтак, виходячи з наведених вище мотивів про незаперечну свободу судді вирішувати справи безсторонньо, керуючись власним сумлінням та тлумаченням фактів, а також у відповідності до чинного законодавства, рішення головуючого не можуть оцінюватися як ознака упередженості.
Окрім цього, порушення норм матеріального та/або процесуального права при розгляді кримінального провадження може бути лише предметом перегляду в апеляційній та касаційній інстанції.
Таким чином, з наведених мотивів не вбачається сумнівів в неупередженості судді, а тому заява про відвід слідчого судді задоволенню не підлягає. Будь-яких інших правових підстав передбачених ст.ст. 75,76 КПК України для відводу головуючого в даному кримінальному провадженні судом не встановлено.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.75, 76, 80, 81 КПК України, -
ухвалив:

В задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 у справі за скаргою ОСОБА_3 щодо не розгляду його клопотання - відмовити .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1