У Х В А Л А Справа № 932/17029/19

Провадження № 1-кс/932/10312/19

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю представника власника майна ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпрі клопотання власниці майна ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2019 року до суду надійшло спільне клопотання власниці майна ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_3 , у якому вони прохають захистити конституційні права власниці майна, шляхом скасування арешту з автомобіля марки «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2019 року по кримінальному провадженню № 0002294 від 20 вересня 2019 року, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України; зобов`язати слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 вказаний автомобіль.

Необхідність зняття арешту обґрунтовують наступним чином. СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002294 від 20 вересня 2019 року, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудове слідство здійснюється за фактом ДТП, що мала місце 19 вересня 2019 року на перехресті пр. Гагаріна та вул. Абхазької у м. Дніпрі за участі автомобіля марки «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипеда марки «ВМС», під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП велосипедист ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. Після проведення огляду місця події слідчим вилучено автомобіль марки «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та велосипед «ВМС». Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2019 року клопотання слідчого про накладення арешту на велосипед марки «ВМС» залишено без розгляду у зв`язку із переданням цього майна на відповідальне зберігання власнику. Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2019 року накладено арешт на автомобіль марки «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 . Арешт накладено шляхом заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним. Транспортний засіб залишено на зберіганні на майданчику тимчасового тримання ТЗ ТОВ «Династія Дніпро». Арешт на автомобіль накладено тому, що слідчий суддя вважав його можливим знаряддям злочину, а отже він зберіг на собі сліди злочину, є речовим доказом, і його збереження у незмінному виді є доцільним для потреб досудового розслідування. Однак, які сліди механічних пошкоджень могли залишитись на автомобілі, коли велосипед, як речовий доказ, який теж зберіг сліди контакту при ДТП, переданий на відповідальне зберігання власнику, не зрозуміло, що свідчить, на думку авторів клопотання, про необґрунтованість накладеного арешту. З моменту накладення арешту на автомобіль сплив тривалий проміжок часу, однак із автомобілем ніякі слідчі дії не проведені, зокрема, не проведені і не призначені експертизи, що може свідчити про упередженість до заявника. Внаслідок того, що зберігання автомобіля здійснюється під відкритим небом, він може псуватись внаслідок опадів, негоди, перепадів температури, тощо. Вважають, що автомобіль взагалі не є речовим доказом по кримінальному провадженню, оскільки велосипедист впав сам по собі, не впоравшись із керуванням. Накладення арешту на автомобіль ОСОБА_4 за таких умов обмежує її конституційні права власника, через що вважать подальше існування арешту недоцільним, як неспіврозмірний засіб втручання Держави в право ОСОБА_4 на майно. Санкція ч. 1 ст. 286 КК України не передбачає конфіскації майна, а ОСОБА_4 не порушувала ПДР України, через що, відсутній взаємозв`язок між її діями та настанням події ДТП. Слідчим не виконано вимоги ст. 100 КПК України та підзаконних нормативно-правових актів щодо порядку зберігання речових доказів, складення відповідних підтверджуючих передачу майна документів. Слідчим протиправно передано авто на зберігання до комерційного підприємства ТОВ «Династія-Дніпро», при цьому відповідні документи ним не складені.

В судовому засіданні представник власниці майна клопотання підтримав та прохав його задовольнити. Пояснення надав аналогічні тексту клопотання. Надав копію листа слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 від 28.01.2020 року, відповідно до змісту якого той прохав ТОВ «Династія-Дніпро» видати автомобіль марки «Nissan», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , як такий, що не представляє інтересу для потреб слідства; копію розписки ОСОБА_4 від 28.01.2020 року, згідно із якою нею отримано на відповідальне зберігання вказаний автомобіль. Додатково пояснив, що на цей час досудове розслідування здійснюється слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , а слідчий ОСОБА_5 усунутий від проведення досудового розслідування. ОСОБА_4 вже отримала на відповідальне зберігання автомобіль, який необхідний для проведення слідчого експерименту з його участю, тому доцільно зняти арешт з автомобіля повністю або частково.

Слідчий та прокурор належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак у судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань суду не надали. Представник власниці майна не заперечував проти розгляду клопотання у відсутність слідчого та прокурора. З цих підстав, клопотання про скасування арешту майна розглянуто у відсутність слідчого і прокурора, та прийнято рішення.

Заслухавши пояснення представника власниці майна, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про відмову у його задоволенні за наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що СВ ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженню № 0002294, яке відкрито 19.09.2019 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.09.2019 року близько 18 годині 30 хвилині на перехресті пр. Гагаріна та вул. Абхазької у м. Дніпрі сталось зіткнення автомобіля марки «NISSAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 та велосипеда «ВМС», без реєстраційного номеру, під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП, велосипедисту ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритого уламкового перелому лівої плечової кістки. 20.09.2019 року слідчим було вилучено автомобіль марки «NISSAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить водієві ОСОБА_4 та направлено його для зберігання на майданчик тимчасового тримання ТЗ ТОВ «Династія-Дніпро», що розташований по вул. Курсантській, 22 у м. Дніпрі. Постановою слідчого від 20.09.2019 року автомобіль марки «NISSAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , визнано речовим доказом по цьому кримінальному провадженню.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24.09.2019 року за клопотанням слідчого на автомобіль марки «NISSAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , накладено арешт у вигляді заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним. Підставою накладення арешту на автомобіль стало те, що автомобіль марки «NISSAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , є можливим знаряддям вчинення злочину, а отже зберіг на собі його сліди, про що свідчить зміст протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2019 року. Він є речовим доказом по кримінальному провадженню і його збереження у незмінному вигляді є доцільним для потреб досудового розслідування, призначення та проведення у майбутньому судових експертиз. Тому, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, клопотання слідчого про арешт майна у вигляді транспортного засобу - автомобіля марки «NISSAN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , було задоволено. Арешт на майно було накладено у вигляді заборони на його відчуження, розпорядження та користування ним, з метою унеможливлення ризику втрати автомобіля, як речового доказу, слідів ДТП. Клопотання слідчого про арешт майна розглядалось у судовому засіданні 24 вересня 2019 року за участі власниці майна ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення клопотання слідчого з тих підстав, що її автомобіль не зберіг на собі слідів злочину. Визнання автомобіля речовим доказом відповідає вимогам ст. 98 КПК України, тому згідно із вимогами п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України є підстави для накладення арешту.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2019 року виправлено описку в ухвалі слідчого судді від 24 вересня 2019 року про накладення арешту на майно, шляхом зазначення вірної дати її постановлення як «24 вересня 2019 року», а не «23 вересня 2019 року», та виключення із резолютивної частини ухвали, з переліку майна, на яке накладено арешт, автомобіля «Chevrolet», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внесення виправлень до ухвали слідчого судді від 24 вересня 2019 року про арешт майна здійснено у відповідності до вимог ч. 1 ст. 379 КПК України, без виклику власниці майна, оскільки вказана норма передбачає повідомлення про дату, час і місце засідання лише учасників судового провадження, тобто тих осіб, які приймають участь у розгляді судом кримінального провадження із обвинувальним актом, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. ОСОБА_4 , як третя особа, щодо майна якої вирішено питання про арешт, не є такою учасницею судового провадження.

Клопотання власниці майна ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_3 про скасування арешту майна обґрунтовано тим, що внаслідок незадовільних умов зберігання майна воно може псуватись, а не проведення із арештованим майном слідчих дій свідчить про те, що потреба в подальшому обтяженні майна арештом відпала. Втім погодитись із такими доводами власниці майна та її представника неможливо, оскільки як повідомлено ОСОБА_3 у судовому засіданні, досудове розслідування триває, із автомобілем планується проведення слідчого експерименту для відтворення механізму ДТП, а докази проведення судово-автотехнічної експертизи, яка призначена по цьому кримінальному провадженню ухвалою слідчого судді від 03 жовтня 2019 року, слідчому судді не представлені.

Норма ст. 174 КПК України пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, його захисника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів, матеріалів та пояснень, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Доводи клопотання щодо необґрунтованості накладеного арешту ґрунтуються на незгоді із прийнятим слідчим суддею рішенням про арешт майна, переоцінці доказів, і можуть бути викладені ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на ухвалу слідчого судді від 24 вересня 2019 року, оскільки ОСОБА_4 , як власниця майна, була присутня при розгляді клопотання про арешт майна, а отже, в силу вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, не має права заявляти клопотання про скасування арешту майна за його необґрунтованістю. Так, слідчий суддя згідно із вимогами ч. 3 ст. 26 КПК України, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя не може надавати оцінку законності прийнятої ним ухвали про арешт майна, за випадком розгляду клопотання про арешт майна у відсутність власника майна, який, в силу своєї неучасті у вирішенні питання про арешт майна, може подати ті докази, що не були предметом дослідження, а також викласти відповідні обставини та міркування, які мають значення для вірного вирішення питання про арешт майна.

Досудове розслідування на даний час триває, і будь-яких доказів того, що потреба в арешті майна відпала, слідчому судді не надано. Оскільки підстав, визначених ст. 174 КПК України, для скасування арешту не встановлено, клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 174, 369, 371-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання власниці майна ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_3 , про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1