Справа № 584/169/20
Провадження №1-кп/584/59/20
УХВАЛА
14.02.2020 Путивльський районний суд Сумської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
На розгляд суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України.
Вказане кримінальне провадження підсудне Путивльському районному суду Сумської області, підстав для його закриття або зупинення немає.
У відповідності з ч.2 ст.334 КПК України у разі, якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
Крім того, прокурором заявлено письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою з підстав наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки строк запобіжного заходу спливає 23 лютого 2020 року, підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому, який обвинувачуються у вчинені тяжкого злочину, відсутні, прокурор просив продовжити строк тримання під вартою на шістдесят днів.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_4 не збирається ухилятися від суду, впливати на свідків, а також вчиняти нові злочини, просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зміст обвинувального акта та додатків до нього, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 28 грудня 2019 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2020 року.
Частиною третьою ст.331 КПК України встановлено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване до обвинуваченого. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»).
Отже, вирішуючи питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому.
Норми ч.3 ст.185 КК України передбачають відповідальність за скоєння злочину, який за змістом ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів та кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 6 років.
Крім того, слід зважати, що, як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені 27 грудня 2019 року злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, тобто під час перебування кримінального провадження відносно нього за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України на розгляді в суді. 21 грудня 2019 року ОСОБА_4 з?явився у судове засідання із суттєвим запізненням, за відсутності поважних причин, і лише завдяки заходам, вжитим його захисником, чого сам обвинувачений не заперечував у підготовчому засіданні.
Зважаючи на те, що запобіжний захід був обраний ОСОБА_4 під час провадження за ч.3 ст.185 КК України, беручи до уваги характер злочинного діяння, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання обвинуваченого винним у скоєнні зазначених злочинів, дані про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки розгляд справи триває, свідків не допитано, а отже ризики, що були підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 28 грудня 2019 року, не припинили своє існування на теперішній час.
З огляду на викладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування стосовно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
Таким чином застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідно продовжити на строк шістдесят днів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 197, 217, 334 КПК України, суд
Справі присвоїти єдиний унікальний номер:справа №584/1499/19, провадження №1-кп/584/17/20.
Обраний під час досудового розслідування запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів з 14 год. 00 хв. 14 лютого 2020 року по 14 год. 00 хв. 12 квітня 2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Путивльський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу суду було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1