Справа №573/319/20
Номер провадження 1-кп/573/82/20

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2020 року Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

особи, що вчинила суспільно небезпечне діяння, ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 10 листопада 2019 року за №0000582, щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Сергіївка Білопільського району Сумської області, з повною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- про застосування примусових заходів медичного характеру,
ВСТАНОВИВ:
21 лютого 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, з клопотанням слідчого про вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру, затвердженого 20 лютого 2020 року прокурором Білопільського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_3

26 жовтня 2019 року, приблизно о 05:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи біля супермаркету «АТБ», що розташований по вул. Макаренка, 2 в м. Білопілля Сумської області, побачив велосипед марки «Аїст» бордового кольору, що належав ОСОБА_4 , який вирішив викрасти.

Реалізуючи свій намір, спрямований на заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що його ніхто не бачить, відвів вказаний велосипед від приміщення супермаркету і в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

Вартість вказаного велосипеда становить 1653 грн., саме на цю суму потерпілому ОСОБА_4 завдано майнового збитку.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що був поблизу магазину АТБ та побачив біля входу чужий велосипед. Забрав його собі. ОСОБА_7 відійшов від магазину і йому стало погано, тому заховав велосипед і пішов в лікарню. Але коли вже з лікарні повернувся, то велосипеда не знайшов.

Факт вчинення ОСОБА_5 зазначеного суспільно небезпечного діяння підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 та письмовими доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що у жовтні 2019 року, близько 6 год., на велосипеді марки «Аїст» під`їхав до супермаркету «АТБ», який залишив біля парапету, а сам зайшов в магазин. Скупився там і поїхав в м. Суми, а велосипед залишив біля магазину. Зателефонував рідним та попросив забрати велосипед. Але близько 10 год. йому зателефонували і сказали, що велосипеда біля АТБ немає. Від охоронців магазину дізнався, що велосипед викрав ОСОБА_8 .

Також вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння підтверджується письмовими доказами, наданими прокурором в судовому засіданні, а саме:

-витягом з ЄРДР про внесення до нього відомостей 10.11.2019 за заявою ОСОБА_4 про викрадення його велосипеду ОСОБА_5 26.10.2019 (а. п. 37);

-протоколом від 10.11.2019 про прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_4 про викрадення його велосипеду (а. п. 41);

-протоколом огляду місця події від 10.11.2019 і фототаблицею до нього, під час якого була оглянута ділянка місцевості перед магазином АТБ, де був викрадений велосипед ОСОБА_4 (а. п. 42-44);

-висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/11-1/2614е від 20.11.2019, згідно якого вартість велосипеда «Аїст», що викрадений у потерпілого ОСОБА_4 , становить 1653 грн (а. п. 47-51);

-протоколом огляду предмету від 12.12.2019, а саме флеш карти, що видав свідок ОСОБА_9 , при перегляді якої встановлено як ОСОБА_5 заволодів велосипедом ОСОБА_4 (а. п. 52).

Отже, ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення (крадіжка) чужого майна.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №67 від 13.02.2020 ОСОБА_5 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, інший тип (пропфшизофренія), параноїдальна форма, безперервний перебіг, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, інший тип (пропфшизофренія), параноїдальна форма, безперервний перебіг, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом (а. п. 61-64).

Згідно з ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі із надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до абз. 2 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб (ч. 1 ст. 94 КК) суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме). При цьому в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Сукупність вищевказаних доказів дає підстави зробити висновок, що ОСОБА_5 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, в стані неосудності й на підставі ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності. А оскільки він за своїм психічним станом і характером скоєних ним дій представляє для суспільства підвищену небезпеку, до нього відповідно до ст. 503 КПК України та ст. 19 КК України необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Потерпілим ОСОБА_4 заявлений позов про відшкодування майнової шкоди в сумі 2000 грн (а. п. 26).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1186 ЦК України шкода, завдана фізичною особою, яка в момент її завдання не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, не відшкодовується. З урахуванням матеріального становища потерпілого та особи, яка завдала шкоди, суд може постановити рішення про відшкодування нею цієї шкоди частково або в повному обсязі.

Якщо фізична особа, яка завдала шкоди, сама довела себе до стану, в якому вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними в результаті вживання нею спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин тощо, шкода, завдана нею, відшкодовується на загальних підставах.

Якщо шкоди було завдано особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними у зв`язку з психічним розладом або недоумством, суд може постановити рішення про відшкодування цієї шкоди її чоловіком (дружиною), батьками, повнолітніми дітьми, якщо вони проживали разом з цією особою, знали про її психічний розлад або недоумство, але не вжили заходів щодо запобігання шкоді.

Потерпілий не довів суду, що ОСОБА_5 має будь-яке майно, за рахунок якого можливо відшкодувати заподіяну йому шкоду, не довів, що ОСОБА_5 сам довів себе до стану, в якому він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними внаслідок вживання ним спиртних напоїв, наркотичних засобів, токсичних речовин або з інших причин.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 дружини та повнолітніх дітей не має. З його слів відомо, що у нього є матір, яка проживає окремо. Але документально даний факт не підтверджений.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що потерпілому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не застосовувався.
Процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 471 грн 03 коп. необхідно віднести на рахунок держави.
Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 505, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

ОСОБА_4 у задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_5 майнової шкоди в сумі 2000 грн відмовити.
Речові докази флеш наклопичувач Kingston micro SD, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у Білопільському відділі Конотопської місцевої прокуратури, повернути ОСОБА_9 .
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в сумі 471 грн 03 коп. віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя