Справа № 991/4946/20
Провадження1-кс/991/5097/20
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 05.06.2020 про вчинення кримінальних правопорушень,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вищого антикорупційного суду звернувся ОСОБА_2 із вказаною скаргою, яку мотивує тим, що 06.06.2020 ним в порядку ст. 214 КПК України було направлено до Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) заяву про вчинення директором ССГП «Нібулон» за попередньою змовою зі службовими особами Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області, службовими особами Сухобалківської сільської ради та головою правління колективного сільськогосподарського підприємства «Лідіївський» кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Однак, в порушення вимог ст. 214 КПК України, упоноваженою особою НАБУ заява ОСОБА_2 не розглянута і відомості до ЄРДР за його заявою не внесені.
У зв`язку з цим ОСОБА_2 у скарзі просить зобов`язати уповноважену службову особу Національного антикорупційного бюро України внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості про кримінальні правопорушення за його заявою; розпочати досудове розслідування за вказаною заявою ОСОБА_2 та надати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Після отримання скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність підстав для відкриття провадження за скаргою чи про прийняття одного з рішень, передбачених ч. 2, ч. 4 ст. 304 КПК України.
Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про її повернення, враховуючи наступне.
Питання предметної підсудності Вищого антикорупційного суду врегульоване нормами ст. 33-1 КПК України.
Частиною 2 статті 33-1 КПК України визначено, що слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
До підсудності Вищого антикорупційного суду частиною першою статті 33-1 КПК України віднесені кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
У примітці до ст. 45 КК України зазначено, що корупційними злочинами вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410 КК України, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу.
Із змісту скарги та повідомлення про вчинення кримінальних правопорушень вбачається, що заявник ОСОБА_2 просить внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактами заволодіння директором ССГП «Нібулон» за попередьою змовою зі службовими особами Доманівської районної державної адміністрації Миколаївської області, службовими особами Сухобалківської сільської ради та головою правління колективного сільськогосподарського підприємства «Лідіївський» земельною ділянкою площею 2632,9 га, яка належала КСП "Лідіївський".
Злочин, передбачений ст. 366 КК України, не належить до переліку злочинів, визначених статтею 33-1 КПК України, а злочини, передбачені ст. 191, 364 КК України, хоч і належать до переліку корупційних злочинів, які зазначені у ст. 33-1 КПК України, проте особи, які скоїли вказані злочини не належать до суб`єктів, що вказані у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Також у скарзі ОСОБА_2 та доданих до неї документах відсутні відомості щодо наявності хоча б однієї з умов, передбачених пунктами 2-3 частини п`ятої статті 216 КПК України.
Вказане свідчить про те, що скарга не належить до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, тому відсутні підстави для розгляду цієї скарги слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
Пунктом другим ч. 2 ст. 304 КПК України визначено, що скарга на бездіяльність слідчого, передбачена ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.
Зважаючи на наведені обставини і правові норми, скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України слід повернути особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що дана скарга не підсудна Вищому антикорупційному суду.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 306 КПК України, подана скарга підлягає розгляду слідчим суддею місцевого суду за місцезнаходженням Національного антикорупційного бюро України, тобто слідчим суддею Солом`янського районного суду м. Києва.
На підставі наведеного вище, керуючись ст. 33-1, 216, 303, 304, 306, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених службових осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення від 05.06.2020 про вчинення кримінальних правопорушень, повернути особі, яка її подала, як таку, що не підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді.
Копію ухвали направити ОСОБА_2 разом зі скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Роз`яснити особі, які подала скаргу, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1