Дата документу 02.12.2019 Справа № 323/3256/17
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 323/3256/17 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/591/19 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 грудня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська ВП (№20)»,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2018 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогорівка Токмацького району Запорізької області, громадянин України, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України,

в с т а н о в и в:

Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2018 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1, ч. 3 ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.06.2009 року, і призначено ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді п`яти років одного місяця позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк остаточно призначеного ОСОБА_7 покарання ухвалено обчислювати з дня фактичного затримання в порядку звернення цього вироку до виконання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 21.11.2015 року зараховано у строк остаточно призначеного ОСОБА_7 покарання строк перебування його під вартою з 28.01.2017 року по 28.02.2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 91,27 грн. (дев`яносто одна грн. 27 коп.).
Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_7 16.11.2009 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, зайшов на територію домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де через незачинені двері проник до господарського приміщення (сараю), де незаконно заволодів мотоциклом марки «ІЖ-Юпітер 5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 1188,91 грн., що належав на праві власності ОСОБА_9 і перебував у фактичному правомірному володінні та користуванні ОСОБА_10 , після чого викотив мотоцикл з приміщення сараю та перекотив до подвір`я свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , тим самим розпорядившись вказаним транспортним засобом на власний розсуд.
Не погоджуючись із встановленими вироком обставинами, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок скасувати, а кримінальне провадження закрити за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення.

Адвокат ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 у судовому засіданні заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності, яке ОСОБА_7 підтримав та просив розглянути на цій стадії судового провадження.

Заслухавши сторону захисту, думку прокурора, яка не заперечувала проти наявності підстав, передбачених ст. 49 КК України, колегія суддів вважає, що клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого і закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять роки у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

При цьому положення ч. 4 ст. 286 КПК України зобов`язують суд невідкладно розглянути клопотання сторони кримінального провадження про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.
Тобто, установивши обставини, що дають підстави для закриття справи суд повинен їх дослідити і в разі згоди особи ухвалити рішення про її звільнення від кримінальної відповідальності.
Системний аналіз наведених норм закону вказує на те, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.
Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. Відповідно до пред`явленого обвинувачення, інкриміновані дії обвинувачений вчинив 16 листопада 2009 року.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 289 КК України, на вказаний час, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.
Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені ст. 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Отже, станом на 2 грудня 2019 року сплинув строк у десять років та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності, ухвалений вирок відносно ОСОБА_7 не набрав законної сили, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, що ОСОБА_7 перебував у розшуку у даному кримінальному провадженні, а тому обвинувачений підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України, а вирок суду - скасуванню та кримінальне провадження закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України та ст. 417 КПК України.

Колегією суддів, відповідно до ст. 285 КПК України роз`яснив ОСОБА_7 суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою, а також право на розгляд апеляційної скарги, поданої останнім, в якій обвинувачений ставить питання щодо його невинуватості, на що ОСОБА_7 надав свою згоду саме на першочерговий розгляд клопотання захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надав свою згоду, додатково зазначивши про добровільність такої позиції.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч. 1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого.

Отже, оскільки сторона захисту віддала пріоритетне значення розгляду клопотання перед апеляційною скаргою, а обвинувачений надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, тому відсутні підстави для проведення судового провадження, що включає в себе відповідно до п. 24 ст. 3 КПК України і апеляційне провадження, в повному обсязі в загальному порядку, у зв`язку з чим колегія суддів не надає оцінки доводам апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 417, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

клопотання адвоката ОСОБА_8 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності задовольнити.

Вирок Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст. 289 КК України скасувати.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 49, п.1 ч.2 ст. 284 КК України звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 289 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст. 289 КК України закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4