Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/208/20 Слідчий суддя ОСОБА_1
Категорія ст.121 КК УкраїниДоповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2020 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2020 року, якою стосовно підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Олександрія, Кіровоградської області, громадянки України, з професійно-технічною освітою, не заміжньої, утриманці не має, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої:
- 17.11.2010 року вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.2 ст. 121 КК України до восьми років позбавлення волі, ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 15.06.2015 року звільнена умовно-достроково з невідбутою частиною 2 роки 7 місяців 8 днів;
- 30.10.2019 року вироком Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч.1 ст. 121, ст.71 КК України до 6 років десяти місяців позбавлення волі, звільнена з-під варти в залі суду,
застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000232,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,на 60 днів, а саме: з 09 год. 35 хв. 14 травня 2020 року по 09 год. 35 хв. 12 липня 2020 року, без визначення розміру застави,

В С Т А Н О В И Л А:

Начальник СВ Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ Олександрійського РВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області перебувавють матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000232,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 повідомлено про підозру в тому, що вона 13 травня 2020 року близько 20.00 годин перебувала за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в гостях у останньої перебував ОСОБА_10 .
В ході сварки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносинах, між ОСОБА_8 , з одного боку, та ОСОБА_10 , з іншого боку, виникла бійка, в ході якої ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла ОСОБА_10 не менше одного удару ножем в область живота, чим завдала тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини з пошкодженням внутрішніх органів.
Після чого о 05 год.15 хв.14.05.2020 каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_10 був доставлений до КНП «Олександрійська ЦРЛ» для надання медичної допомоги.
Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Олександрійська районна лікарня Олександрійської районної ради Кіровоградської області» від 15.05.2020 ОСОБА_10 перебуває в реанімаційному відділенні з діагнозом проникаюче ножове поранення черевної порожнини з пошкодженням брижі тонкого кишечника, великого чепця. Наскрізне поранення тонкої кишки. Евентрація тонкого кишечника. Внутрішньочеревна кровотеча. Постгеморагічна анемія тяжкого ступеня.

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2020 року задоволено клопотання та щодо підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки за інкримінований злочин передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, ризик незаконного впливу на свідків, які є очевидцями подій та сусідами підозрюваною, та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрювана має не зняту та непогашену судимість за тяжкі злочини проти життя та здоров`я особи, на шлях виправлення не стала, вчинила аналогічний злочин, тому зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Посилання сторони захисту, що підозрювана стала на шлях виправлення, про що свідчить придбання нею будинку, проведення в ньому ремонту та наявність джерела доходів, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки ці обставини не підтверджені жодними доказами та підозрювана має не зняту та непогашену судимість, саме за злочини проти життя та здоров`я людини, тому зміна її матеріального становище не може свідчити про те, що особа стала на шлях виправлення та зробила для себе відповідні висновки.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою її підзахисній обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що дії правоохоронних органів суперечать діючому КПК України, оскільки з процесуальних документів, долучених до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взагалі не зрозуміло обґрунтованість підозри у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України.
Крім того, судом не взято до уваги, що ОСОБА_8 неофіційно працює на парниках в с. Протопопівка, має позитивну характеристику з місця проживання, за власні кошти придбала будинок по АДРЕСА_2 , веде домашнє господарство та займається суспільно-корисною працею.
Більш того, ОСОБА_8 дала показання слідчому, детально розповіла, що трапилося, на слідчому експерименті має намір детально показати, що трапилося 13.05.2020 року. Підзахисна завдала потерпілому тяжкого тілесного ушкодження з необережності, в ході самозахисту під час бійки. Умислу завдавати тяжкі тілесні ушкодження у ОСОБА_8 не було.
Жодний ризик передбачений статтею 177 КПК України прокурором не доведений. Вважає, що ОСОБА_8 не має сенсу переховуватись від органів слідства, так як вона розуміє, що при переховуванні сама собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання максимальної санкції у вигляді позбавлення волі. Свідки її сусіди, на яких вона не хоче та не буде впливати, так як вони вже надали свої свідчення.
Підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення обвинуваченим дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але в жодному випадку не припущення прокурора.
До клопотання прокурора не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував обґрунтованість підозри та необхідність застосування найсуворішого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, підозрювану ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_8 запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Проте, враховуючи обставини справи, апеляційний суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому, колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_11 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного під вартою. Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Під час апеляційного розгляду підозрювана та сторона захисту вказували на необґрунтованість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Однак, колегія суддів не враховує ці доводи. Як вбачається з матеріалів клопотання слідчого про ОСОБА_8 офіційно не працює, не має жодних заробітків, не одружена, утриманців не має, що вказує на відсутність у неї міцних соціальних зв`язків.

Також необхідно зазначити про те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічних злочинів об`єктом посягання яких є здоров`я людини, що в свою чергу свідчить про не бажання стати на шлях виправлення та наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.
При цьому, необхідно зазначити про те, що не визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість злочину у якому підозрюється ОСОБА_8 , в сукупності з мірою покарання, яка загрожує у разі визнання її винуватою, свідчать про наявність високого ступеню ризику переховування підозрюваної від суду.
Що стосується тверджень захисника про те, що до ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, то такі доводи захисника на переконання колегії суддів не спростовують висновок слідчого судді про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та доданих ініціатором клопотання доказів на підтвердження обґрунтованості підозри та ризиків, наведених в клопотанні.

Отже, доводи захисту щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою колегією суддів не можуть бути задоволено, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працює, утриманців не має, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, судимість не знята та не погашена. За таких підстав, наявні високі ризикі можливості переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на потерпілого та свідків, та вчинення інших кримінальних правопорушень.
А тому, належна поведінка підозрюваної ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на свідків та вчинення нові кримінальних правопорушень.
Доводи захисника про те, що підозрювана ОСОБА_8 апрацює не офіційно, колегією суддів не може бути враховано, оскільки це не підтверджено жодними доказами.
А тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру. Крім того, слідчий суддя на стадії обрання запобіжного заходу не перевіряє правильність кваліфікації дій підозрюваного, наявність та достатність доказів для визнання вини чи питання допустимості доказів.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя задовольняючи подання слідчого та застосовуючи відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обґрунтовано зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, так і про існування ризиків з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків; вчинити нові кримінальні правопорушення.
Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відмовляючи апелянту у задоволенні його апеляційної скарги колегія суддів враховує обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_8
ч.1 ст.121 КК України про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів доданих слідчим до матеріалів клопотання (протоколами допиту свідків, довідкою з районної лікарні).

Кримінальне правопорушення в яких підозрюється ОСОБА_8 є: умисним, тяжким, посягає на життя і здоров`я особи.

Таким чином, враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, що їх передбачено ст. 177 КПК України, а також зважаючи на дані матеріалів клопотання, колегія суддів переконана у необхідності застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання його під вартою. Наявні у матеріалах клопотання дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що у разі обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, вказане не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останньою процесуальних обов`язків і надасть їй змогу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
На даний час наявні достатні підстави вважати, що за матеріалами даного кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК Україниа інші, більш м`які запобіжні заходи (домашній арешт/особисте зобов`язання), на думку колегії суддів не забезпечать запобігання встановленим ризикам та виконанню підозрюваною процесуальних обов`язків, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, у ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2020 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2020 року, якою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000232,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,на 60 днів, а саме: з 09 год. 35 хв. 14 травня 2020 року по 09 год. 35 хв. 12 липня 2020 року, без визначення розміру застави, - залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4