Справа № 201/1721/20
Провадження №1-кс/201/743/2020
У Х В А Л А
Іменем України
24 лютого 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушеня до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10.02.2020р.,

ВСТАНОВИВ:

19 лютого 2020 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з даною скаргою, в якій просить зобов`язати відповідальну особу Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 10.02.2020р., що зареєстрована в ЖЄО за № 4679.
В обґрунтування скарги представник заявника посилається на те, що 10.02.2020р. ОСОБА_4 звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, яку було зареєстровано в ЖЄО за № 4679. Однак, станом на дату звернення до суду з даною скаргою відповідні відомості за вищезазначеною заявою уповноваженими особами Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внесені не були, витяг з ЄРДР ОСОБА_4 не надіслано.
Представник заявника адвокат ОСОБА_3 (діє на підставі договору про надання правової допомоги від 10.02.2020р.) надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, та без фіксування судового процесу технічними засобами, вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України у зв`язку з відсутністю учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного правового висновку з таких підстав.
З матеріалів скарги встановлено, що 10.02.2020р. ОСОБА_4 звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення до Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області (а.с. 4 - 6).
Вищезазначену заяву було зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за реєстраційним номером 4679 від 10.02.2020р.
Як видно зі змісту скарги, в поданій заяві про кримінальне правопорушення заявниця зазначила, що 22.08.2019р. між нею та ОСОБА_5 було укладено договір оренди квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45 кв.м., строком оренди на 1 рік, вартість оренди складає 11 000 грн. щомісяця, комунальні послуги оплачуються ОСОБА_6 самостійно, крім того, згідно п. 5.5 договору, ОСОБА_6 зобов`язана внести сумму 11 000 грн. в якості заставної в день підписання договору оренди. В цей же день (22.08.2019р.), між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 було підписано акт приймання передачі предмету оренди, ОСОБА_6 в свою чергу передала ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 22 000 грн. в якості вартості першого місяця оренди квартири та гарантійного платежу, згідно п. 5.5 договору.
ОСОБА_6 проживала у орендованій квартирі зі своєю родиною, в якій є малолітня дитина, з 22.08.2019р. по 12.09.2019р., однак, через непридатність для проживання родини у вказаному помешканні - остання була змушена відмовитись від укладеного раніше договору оренди та повернути предмет оренди ОСОБА_5 , про що одразу сповістила її та вимагала від останньої підписання акту приймання передачі квартири назад. Проте, ОСОБА_5 розуміючи те, що вона має повернути в такому випадку гарантійний платіж, встановлений п. 5.5 договору не бажала того і всіляким чином уникала необхідності підписання такого акту приймання передачі.
Письмовим листом претензією ОСОБА_5 самоправно звертає гарантійний платіж в розмірі 11 000 грн. в свій рахунок та незаконно вимагає з ОСОБА_6 додаткової сплати 11 000 грн., орендної, додаткової плати з незрозумілих причин та 856 грн. в якості комунальних платежів, не представивши жодного чеку в підтвердження його формування та погрожуючи судовими тяжбами із віднесенням на її рахунок сплат вказаних вище необґрунтованих платежів, судових витрат та витрат на правничу допомогу, яку, наче вона зазнає в результаті таких судових тяжб.
На час розгляду даної справи доказів внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 10.02.2020р. суду надані не були.
Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.
За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Таким чином, приймаючи до уваги, що невнесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 порушує її права, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_4 від 10.02.2020р. безпідставно не внесені до ЄРДР, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.
Доходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Враховуючи вищезазначене, приходжу до висновку, що скарга підлягає задоволенню шляхом зобов`язання уповноваженої особи Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_4 від 10.02.2020р.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 25, 28, 214, 303 - 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушеня до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 10.02.2020р. задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Соборного ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області внести відомості про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 10.02.2020р. (зареєстрована в ЖЄО за № 4679 від 10.02.2020р.).

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1