Справа № 333/5656/19
Провадження № 1-кп/333/189/20
В И Р О К
Іменем України
15 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, холостого, офіційно не працюючого, не маючого реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-21.08.1990 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 141, ч. 2 ст. 144, ст. 42 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 15.01.1993 року умовно-достроково, з невідбутим строком покарання 1 місяць 8 днів;

-28.05.1997 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 13.10.2000 року по відбуттю строку покарання;

-10.12.2001 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-06.06.2003 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 10.10.2008 року по відбуттю строку покарання;

-24.12.2013 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Знятий з обліку 13.09.2014 року у зв`язку з новим засудженням;

-06.08.2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ст. 198 КК України до 1 року позбавлення. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 24.12.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 30.11.2018 року по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Приблизно о 09:00 год. 17.08.2019 року ОСОБА_4 , знаходячись та території залізничного вокзалу «Запоріжжя 1», який розташований на пр. Соборний, 2 у м. Запоріжжі, знайшов оригінал паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Після чого, цього ж дня приблизно, о 12:00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на підроблення документів, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою використання підробленого документу, за місцем тимчасового працевлаштування у торгівельному кіоску на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1», маючи умисел на підробку паспорта громадянина України, який видається організацією, що має право видавати такі документи і надає права громадянина України, з метою подальшого його використання для посвідчення своєї особи, шляхом вклеювання своїх фотокарток замість попередніх на сторінках № 1 та № 3, підробив присвоєний ним при вищевикладених обставинах паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є документом, що засвідчує особу власника і підтверджує громадянство України.

Крім того, приблизно о 09:00 год., 17.08.2019 року ОСОБА_4 , знаходячись на території залізничного вокзалу «Запоріжжя - 1», який розташований по пр. Соборний, 2 у місті Запоріжжі, знайшов оригінал паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_6 .

Після чого, цього ж дня приблизно о 12:00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на підроблення документів, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою використання підробленого документу, за місцем тимчасового працевлаштування у торгівельному кіоску на залізничному вокзалі «Запоріжжя-1», маючи умисел на підробку паспорта громадянина України, який видається організацією, що має право видавати такі документи і надає права громадянина України, з метою подальшого його використання для посвідчення своєї особи, шляхом вклеювання своїх фотокарток замість попередніх на сторінках № 1 та № 3, підробив присвоєний ним при вищевикладених обставинах паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є документом, що засвідчує особу власника і підтверджує громадянство України.

В подальшому, 19.08.2019 року приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи у відділені банку «А - Банк», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, 11, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою подальшого його використання для посвідчення своєї особи, пред`явив паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , співробітнику відділення банку «А - Банк» ОСОБА_7 , з метою оформлення кредиту у сумі 2000 гривень.

Крім того, ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та повторно скоїв аналогічний злочин за наступних обставин.

19.08.2019 року, приблизно о 17:00 год., ОСОБА_4 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, з корисливих мотивів, з метою отримання грошових коштів, звернувся до AT «АкцентБанк», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, 11.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , представившись ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, намагався укласти з представником AT «АкцентБанк» ОСОБА_7 , кредитний договір, надавши завідомо підроблений паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серія НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ УМВС України в Криму від 23.05.1998 p., з метою отримання грошових коштів в сумі 2000 гривень. Після чого, при перевірці анкетних даних, представником AT «АкцентБанк», ОСОБА_4 почав плутатись в анкетних даних які були зазначені у вищевказаному паспорті громадянина України, що визвало сумніви у представника AT «Акцент Банк», щодо справжності зазначеного паспорту та у тому, що зазначений паспорт дійсно належить громадянину, який намагається оформити кредит.

Таким чином, намагаючись отримати грошові кошти, ОСОБА_4 , заздалегідь не маючи наміру виконувати умови договору, шляхом обману видавши себе за ОСОБА_6 намагався заволодіти грошовими коштами в сумі 2000 гривень, не вчинивши при цьому усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Представник потерпілого ПАТ «Акцент Банк» ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, надав суду заяви про слухання справи за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру не має, у вирішенні питання про призначення покарання покладається на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд, на підставі ст. 325 КПК України, прийшов до висновку про можливість продовження судового розгляду справи у відсутність представника потерпілого, який належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду кримінального провадження, заяв про відкладення розгляду не подавав, свою думку з приводу винуватості обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні висловив через подану до канцелярії суду заяву.

Судовий розгляд проведено в межах пред`явленого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину за ч.ч. 1,4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України фактично визнав частково. Суду пояснив, що дійсно в літку 2018 року, точної дати він не пам`ятає, біля залізничного вокзалу «Запоріжжя 1» він знайшов паспорт невідомого йому чоловіка. Вклеїв у паспорт свою фотокартку та пішов у банк для отримання кредиту в розмірі 2000 грн. На його власний паспорт йому кредит не давали, а у нього був складний матеріальний стан. В подальшому він хотів повернути банку отримані грошові кошти. У банку він почав плутатися в анкетних даних, у зв`язку з чим у працівника банка виникли сумніви щодо документів і вона викликала охорону та поліцію. У вчиненому розкаюється, просить суворо не карати.

Від виступу у судовій промові учасники провадження відмовилися.

Незважаючи на фактично часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 , суд вважає, що його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Із дослідженого у судовому засіданні висновку експерта № 26-121 від 12.09.2019 року, судом встановлено, що наданий на дослідження паспорт громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виготовлений за допомогою плоского офсетного способу друку, серійний номер паспорта виконаний за допомогою перфоратора, персональні дані внесені за допомогою писального приладу, відбитки круглої гербової печатки та прямокутного штампу (на 2-й, 4-й, 10-й, 11-й, 12-й сторінках паспорта) нанесені за допомогою рельєфного кліше, відбитки круглої гербової печатки, які містяться на 1-й та 3-й сторінках нанесені за допомогою безбарвного рельєфного кліше. У паспорті громадянина України з серійним номером НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наданого на дослідження мало місце зміни первинного змісту, а саме переклейка фотокартки на сторінках № 1 та № 3.

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду предмету від 20.08.2019 року, судом встановлено, що слідчий за участю ОСОБА_4 провів огляд, предметом якого є паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого у селі Новожилівкі, Білогірського району, АРК, паспорт громадянина України, виданий 23.05.1998 року Ленінським РВ ГУ МВД України в місті Крим, серія паспорту ЕС та номер НОМЕР_2 .

Із дослідженого у судовому засіданні протоколу огляду предмету від 22.08.2019 року, судом встановлено, що слідчій у присутності двох понятих, провів огляд предмету DVD-R диску із записом камери відеоспостереження з відділення банку «А-Банк» по вул. Ситова, буд. 11 за 19.08.2019 року. До протоколу доданий диск з відеозаписом.

В ході судового слідства суд всебічно і повно дослідив всі докази, надані сторонами, із дотриманням принципу змагальності та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих не спростованих презумпцій факту.

Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про їхню достатність для визнання ОСОБА_4 винуватим в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях (злочинах) та кваліфікує його дії:

- за ч. 1 ст. 358 КК України як підроблення офіційного документу (паспорту), який видається установою і який надає права, з метою використання його підроблювачем;

- за ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документу;

- за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України як замах на заволодіння чужим майном (шахрайство) шляхом обману, яке не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, вчиненому повторно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети кари, виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

При призначенні ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до ст. 12 КК України, є злочинами невеликої та середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, за місцем проживання характеризується задовільно.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Частиною 2 статті 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, даних про його особу, думки прокурора, який просив призначити покарання з реальним відбуттям такого, суд прийшов до висновку про те, що ці дані в сукупності свідчать про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо тільки в ізоляції від суспільства, оскільки ОСОБА_4 не виявив бажання стати на шлях виправлення та знов продовжив скоювати злочини, а тому єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді обмеження волі з фактичним відбуттям такого.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 2355 грн. 15 коп. за залучення експертів на проведення судової технічної експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт на майно не накладався.

Доля речових доказів і документів по даному провадженню підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376, 395 КПК України,суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 358 КК України - у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;
-за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі;
-за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2355 (дві тисячі триста п`ятдесят п`ять) гривень 15 копійок за залучення експертів на проведення судової технічної експертизи.
Речові докази:
-паперовий конверт з DVD-R диском «Alerus», об`ємом 4,7 гб, на якому міститься відеозапис з відділення «А-Банку» по вул. Ситова, 11 в м. Запоріжжі за 19.08.2019 року, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
-паперовий конверт з DVD-R диском «Alerus», об`ємом 4,7 гб, на якому міститься відеозапис з відділення «А-Банку» по вул. Ситова, 11 в м. Запоріжжі за 19.08.2019 року, долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження;
-спец пакет № 3927729, в який упаковано паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1