Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/267/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.04.2018.

За участі учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
засудженого - ОСОБА_6
ВСТАНОВИЛА:

Вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.04.2018 ОСОБА_6 визнано винуватим у скоєнні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України і призначено остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України у виді трьох років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 05.09.2018 вказаний вирок суду залишено без зміни.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2019 заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.04.2018 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.04.2018.

Мотивує свої доводи тим, що на досудовому слідстві працівники поліції запропонували йому взяти на себе нерозкриті два епізоди крадіжок, а саме у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а вони посприяють щоб йому була призначена міра покарання не пов`язана з позбавленням волі, через що ним була вироблена лінія захисту, відповідно до якої він не оспорював фактичні обставини кримінального провадження. А оскільки він отримав реальну міру покарання, тому вважає, що є всі підстави переглянути даний вирок, так як два з чотирьох епізодів по яких він засуджений скоєні не ним.
Також вказує на те, що з початку січня до 20.01.2018 він перебував у с. Бугаївка Глобинського району Полтавської області на роботі по найму в «Риб-Совгоспі» разом зі свідком ОСОБА_11 , який може підтвердити його алібі на 14.01.2018, а саме день коли була скоєна крадіжка у ОСОБА_10 , так як саме в цей час вони з останнім працювали у с. Бугаївка на роботі по найму в «Полтаварибгоспі», директором якого є ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу засудженого та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги засудженого, дослідивши матеріали провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для перегляду вироку за нововиявленими обставинами.
Так, підстави для здійснення кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами регламентовані ст. 459 КПК України.
Зокрема, ч.1 цієї норми закону встановлено: судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами; а ч. 2 визначено вичерпний перелік обставин, які визнаються нововиявленими, а саме: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Колегія суддів зазначає, що не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду даного кримінального провадження по суті. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Зі змісту заявиОСОБА_6 та поданої ним апеляційної скарги, засуджений вважає нововиявленими обставинами наявність у нього алібі на день та час скоєння злочину, а також те, що на прохання працівників поліції він оговорив себе у скоєнні двох епізодів крадіжок у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які він фактично не скоював.
За цих обставин засуджений ОСОБА_6 переконаний, що ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2019 про перегляд за нововиявленими обставинами необхідно скасувати, а його заяву задовольнити.
З вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.04.2018 вбачається, що на стадії судового розгляду зазначеного кримінального провадження ОСОБА_6 повністю визнав вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а тому суд, роз`яснивши належним чином учасникам процесу вимоги ч.3 ст. 349 КПК України, впевнившись, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють викладені фактичні обставини, розуміють їх зміст, та впевнившись у добровільності їх позицій, встановив скорочений порядок дослідження доказів.

Отже, за вищевказаних обставин справи, ОСОБА_6 мав реальну можливість під час судового розгляду даного кримінального провадження належним чином скористатись своїми процесуальними правами та заявити про свою невинуватість у інкримінованих йому злочинах, а також про своє алібі та клопотати про допит свідка ОСОБА_11 , проте вказаних заяв та клопотань під час судового розгляду ним зроблено не було.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу і на те, що всі вищезазначені обставини по справі, на які посилається ОСОБА_6 , існували ще на час розгляду даного кримінального провадження по суті і ці обставини вже на той час були відомі самому заявникові.
Крім того, вирок суду першої інстанції від 24.04.2018 переглянутий судом апеляційної інстанції за апеляційною скаргою засудженого, однак за наслідком такого перегляду та перевірки законності цього вироку 05.09.2018 апеляційним судом постановлено ухвалу, якою оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишений без зміни.
Крім того, районним судом під час судового розгляду вказаної заяви засудженого, з достатньою повнотою перевірено алібі засудженого, який стверджує, що на час вчинення злочину 14.01.2018 він перебував на роботі у «Полтаварибгосп».
Так, у судовому засіданні 05.12.2019 районним судом допитаний заявлений засудженим ОСОБА_6 свідок ОСОБА_11 який суду пояснив, що він є вітчимом ОСОБА_6 . У січні 2018 року його пасинок був разом з ним в с. Бугаївка Полтавської області та поїхав звідти у кінці січня. Свідок зазначив, що працював на якомусь рибгосподарстві. Назву підприємства він не пам`ятає у зв`язку з чим не можливо перевірити його показання. Не підтверджує свідок і те, чи постійно ОСОБА_6 перебував поряд з ним у січні 2018 року, тобто кожного дня. Свідок називає значний проміжок часу і не зазначає чи був поряд з ним засуджений саме у той час, коли йому інкримінують вчинення злочинних дій. Крім того, на запитання суду свідок не зміг чітко пояснити де він перебував наприклад у серпні 2017 року.
Тому, за вказаних обставин, колегія суддів погоджується з критичною оцінкою районним судом показань вказаного свідка, який є особою зацікавленою в результатах розгляду справи, оскільки перебуває у фактичних родинних стосунках з матірю засудженого, та його показання свідчать про намагання ним виправдати засудженого.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що засуджений ОСОБА_6 , під час розгляду справи районним судом, погоджуючись на дослідження доказів в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, тобто не оспорював фактичні обставини кримінального провадження, визнав свою вину у скоєних злочинах, будь-якого тиску на ОСОБА_6 не чинилось і він суду не повідомляв про даний факт, у зв`язку з чим у засудженого не було підстав надавати «неправдиві» показання, а по-друге новостворене алібі ОСОБА_6 свідчить про намір останнього ухилитися від покарання, оскільки засуджений не обґрунтував суду у зв`язку з чим надавав викривальні показання відносно себе, знаючи про невідворотність покарання і навіщо приховав «алібі», яке не зважаючи на все вищезазначене все ж таки було перевірене в судовому засіданні під час розгляду даної заяви засудженого, проте не знайшло свого підтвердження.

Тому, за вказаних обставин районний суд дійшов правильного висновку про те, що обставини, на які посилається ОСОБА_6 у своїй заяві не є нововиявленими, відповідно до положень ст. 459 КПК України, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами.
Будь-яких обґрунтувань щодо наявності обставин, які б доводили незаконність вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.04.2018 стосовно засудженого ОСОБА_6 або ставили його під сумнів, не встановлено.
Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану, вважає необхідним залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 05.12.2019, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24.04.2018 залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4