Справа № 643/1801/20
Провадження № 1-в/643/103/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

заявника - представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - лікаря-психіатра ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої розглядається подання ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2020 року генеральний директор Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» (далі - Лікарня ) ОСОБА_8 звернувся до суду з заявою, в якій просить продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_5 .

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_5 був госпіталізований до лікарні 23.03.2016 року на підставі ухвали Київського районного суду м. Полтави від 04.03.2016 року про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом на примусові заходи у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. ОСОБА_5 30.01.2020 року був оглянутий комісією лікарівпсихіатрів Лікарні, яка дійшла висновку, що ОСОБА_5 страждає на тяжкий психічний розлад у формі параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу, внаслідок якого захворювання носить безреміссійний характер, зберігаються грубі структурнологічні порушення мислення, емоційна напруга, відсутня достатня критика до хвороби та скоєного правопорушення, у зв`язку з чим на теперішній час може представляти суспільну небезпеку, та підтвердила обґрунтованість рішення про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду.

У судовому засіданні представник Лікарні лікар-психіатр ОСОБА_3 підтримав заяву про продовження примусових заходів медичного характеру у психіатричному стаціонарі із звичайним типом нагляду відносно ОСОБА_5 . Зазначив, що стан ОСОБА_5 обумовлює його суспільну небезпеку та його амбулаторне лікування є неможливим.

Прокурор в судовому засіданні вважав необхідним продовжити застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_5 , який не заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього.
ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував проти продовження застосування примусових заходів медичного характеру відносно нього.
ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила.
Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15.08.2019 року продовжено застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляді відносно ОСОБА_5 строком на 6 місяців.

Згідно акту комісії лікарівпсихіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 16/2 від 30.01.2020 року, складеного комісією лікарів Лікарні, ОСОБА_5 виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у формі параноїдної шизофренії безперервного типу перебігу, яке проявляється у вигляді стійких виражених структурнологічних порушень в мисленні, періодичних загострень галюцінаторнопараноїдної симптоматики, відсутністю критики до свого хворобливого стану і скоєного правопорушення. В даний час за своїм психічним станом може представляти соціальну небезпеку, у зв`язку з чим потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду.

З вказаного акту також вбачається, що у 1996 році ОСОБА_5 перебував на військовій експертизі за напрямком РВК в Харківській міській психоневрологічній лікарні № 15, в якій був безініціативний, млявий. У 1998 році знаходився на стаціонарному лікуванні у вищевказаній лікарні у зв`язку з неадекватною поведінкою: відмовлявся купатися, ходити, думав, що ходьба призведе до загострення його хвороби, сказав, що його «з`їли хламідії». Виписаний з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, злоякісний варіант з вираженим стійким апатоабулічним дефектом, з параноїдними включеннями. 02.01.2000 року визнаний інвалідом ІІ групи з психічного захворювання. Неодноразово лікувався в ХОКПЛ № 3. 09.08.2004 року завдав 9 ударів батькові молотком по голові, від яких він помер, потім тіло померлого порізав ножом. Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 28.10.2004 року ОСОБА_5 визнано неосудним і постановлено застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із суворим наглядом. З 24.11.2004 року по 14.06.2012 року перебував на примусовому лікуванні в ДЗ «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України». Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.05.2012 року для продовження примусового лікування 14.06.2012 року поступив до Полтавської обласної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева у відділення з посиленим наглядом. Протягом 2014 2015 р.р. психічний стан стабільний, режиму відділення дотримувався. Конфліктних ситуацій не створював. Умовами психіатричного стаціонару обтяжений не був. 18.02.2016 року був оглянутий комісією психіатричного закладу, яка дійшла до висновку, що за своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 не являє собою значної суспільної небезпеки та потребує зміни примусових заходів медичного характеру з лікування в психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування в психіатричному закладі із звичайним наглядом. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04.03.2016 року змінено відносно ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі з посиленим наглядом на лікування в психіатричному закладі зі звичайним наглядом. Для подальшого примусового лікування у відділенні зі звичайним наглядом ОСОБА_5 23.03.2016 року був переведений в Харківську обласну клінічну психіатричну лікарню.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Згідно ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До подання додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України участь у судовому розгляді особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.
Згідно ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: е) законне затримання психічнохворих.

Згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.
У суду відсутні підстави ставити під сумнів кваліфікацію лікарів-психіатрів та їх висновки.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку щодо необхідності продовження застосування у відношенні ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду, оскільки останній продовжує становити суспільну небезпеку.

Керуючись ст. 95 КК України, ст. 369-372, 512, 514 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» про продовження примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричного стаціонару із звичайним типом нагляду на строк 6 (шість) місяців.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Повний текст ухвали буде проголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є) 17.02.2020 року о 17-10 год.

Суддя ОСОБА_1