ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/188/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/819/198/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст.187 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3

ОСОБА_4

При секретарі: ОСОБА_5

За участю прокурора: ОСОБА_6

Захисника: адвоката ОСОБА_7

Підозрюваного: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Херсонського апеляційного суду в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000396, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 березня 2020 року, якою ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И Л А:
Оскаржуваною ухвалою Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 березня 2020 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 33 дні, до 21 квітня 2020 року включно.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку із чим просить її скасувати, постановити нову, якою у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що слідчим та прокурором на надано суду доказів на підтвердження існування ризиків, які є визначальними при обранні запобіжного заходу, натомість вказані ризики, були перелічені без наведення конкретних обставин, які стосуються підозрюваного ОСОБА_8 .

Також зазначає, що під час судового засідання, слідчий суддя не взяв до уваги тих фактів, що ОСОБА_8 не вважає себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, не буде ухилятися від явки до суду, має постійне місце проживання, дружину та неповнолітню дитину.

Поряд з цим зазначає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_8 вчинив вказаний злочин, що ставить під сумнів поняття «обґрунтована підозра», на яку слідчий та прокурор посилаються як на один із доказів при зверненні до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Враховуючи наведене, вважає, що усі вищезазначені ним доводи апеляційної скарги свідчать про неефективність досудового розслідування в розумні строки, невиправдану тяганину у цьому провадженні, що є прямим порушенням гарантій, визначених ст. 6 Конвенції з прав людини, яка гарантує право на справедливий судовий розгляд справи впродовж розумного строку.

Заслухавши суддю - доповідача, захисника, підозрюваного, прокурора, в судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Задовольняючи клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя посилався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого із застосуванням насильства, за який передбачено покарання на строк до 12 років з конфіскацією майна, є громадянином інших держав, місце проживання зареєстроване на території самопроголошеної невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, не має міцних соціальних зв`язків та місця проживання на території України, офіційно не працює, у зв`язку із чим ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що встановлені під час обрання запобіжного заходу.

Перевіривши матеріали кримінального провадження, у відповідності із доводами апеляційної скарги, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, щодо наявності підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корисливого злочину, який поєднаний з застосуванням насильства, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, за яке, передбачене покарання у виді позбавлення на строк до 12 років

Підозра у вчиненні зазначеного злочину підтверджується доданими до клопотання матеріалами справи, а саме даними, що містяться в: протоколі огляду місця події від 22 грудня 2019 року (а.п.4-6); протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22 грудня 2019 року (а.п.7-8); протоколах допиту свідків ОСОБА_10 від 23 грудня 2019 року, ОСОБА_11 від 22 грудня 2019 року (а.п.14-17); протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22 грудня 2019 року (а.п.18-19); протоколі затримання ОСОБА_8 від 22 грудня 2019 року (а.п.27-28).

Більш того, якщо виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри.

Крім того, виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу щодо підозрюваного, не зменшились.

Колегія суддів звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, а також на дані про особу підозрюваного, який є громадянином інших держав, місце проживання зареєстроване на території самопроголошеної невизнаної Придністровської Молдавської Республіки, не має міцних соціальних зв`язків та місця проживання на території України, офіційно не працює.

На думку колегії суддів, вищезазначена характеристика ОСОБА_8 дає достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього, перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, виїхати за межі України, вчинити тиск на потерпілого та свідків, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, що виправдовує необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, являються необґрунтованими.

Саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, свідків, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження право особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на вищевикладене, твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, та можливість застосування до останнього більш м`якого запобіжного заходу є непереконливими.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, спростовуються матеріалами провадження.

Також, як вбачається із матеріалів кримінального провадження завершенню досудового розслідування перешкоджає необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій, проведення яких з поважних причин не можна було здійснити раніше, а саме: долучити до матеріалі кримінального провадження висновки молекулярно-генетичних експертиз; призначити та долучити висновок балістичної експертизи; провести інші слідчі дії, необхідність у проведенні яких виникне під час досудового розслідування, Забезпечити виконання вимог ст.290 КПК України щодо надання стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування.
При цьому ухвалою слідчого судді Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 19 березня 2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до 21 квітня 2020 року
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наведені обставини є такими, що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги захисника, щодо недоведеності підстав для продовження ОСОБА_8 строку запобіжного заходу, слід визнати необґрунтованими.
Що стосується посилань апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 про відсутність доказів на підтвердження вини підозрюваного, колегія суддів до уваги взяти не може, оскільки на даному етапі досудового розслідування вирішується питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , а матеріали справи містять докази про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, який йому інкримінується, а ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу підозрюваному не зменшилися.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому колегією суддів до уваги не приймаються.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено. Розмір застави судом не застосовувався.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 20 березня 2020 року, відносно ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційній інстанції не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4