Справа № 946/2497/20
Провадження № 1-кс/946/804/20
У Х В А Л А

про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

05 травня 2020 року слідча суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , старшого слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

І СУТЬ КЛОПОТАННЯ

1.1. 30.04.2020 року до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області звернувся старший слідчий із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , до п`яти місяців, без визначення розміру застави.

1.2. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що в його провадженні знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000213 від 07.02.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.146 КК України, та вказує на те, що 05.02.2020 року у денний час доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , де розпивав спиртні напої спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раніше виниклих неприязних стосунків з ОСОБА_11 , вступив з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у злочинну змову, спрямовану на незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 .

У подальшому, вказані особи, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та за попередньою змовою, пересуваючись на автомобілі марки ВАЗ 2101 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_7 вжили заходів до розшуку ОСОБА_11 , за результатами яких, побачивши його на одній з вулиць с. Першотравневе, застосувавши до нього фізичне насилля та насильно, проти його волі, помістили ОСОБА_11 у зазначений вище автомобіль. Позбавивши волі ОСОБА_11 , ОСОБА_8 разом з вказаними вище особами прибули до домоволодіння АДРЕСА_1 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність та діючи з тим же спільним умислом, направленим на незаконне позбавлення волі ОСОБА_11 , ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи у приміщенні кухні зазначеного домоволодіння, протягом тривалого часу, незаконно утримуючи ОСОБА_11 у приміщенні будинку, діючи спільно, нанесли чисельні удари по голові та іншим частинам тіла ОСОБА_11 , спричинивши останньому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді травматичного набряку головного мозку та внутрішньої черепної травми.

1.3. Вказані обставини органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.121, ч.3 ст.146 КК України.

1.4. 07.02.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України.

1.5. Подане клопотання обґрунтовується тим, що завершити досудове розслідування у визначений строк не надається можливим, оскільки необхідно встановити місцезнаходження та допитати в якості свідка матір підозрюваного ОСОБА_7 ; допитати свідка ОСОБА_12 ; допитати підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з метою встановлення усіх обставин кримінального правопорушення та встановлення остаточної кваліфікації кожного підозрюваного у кримінальному провадженні; на підставі зібраних доказів вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваних; за сукупністю зібраних доказів при необхідності призначити додаткову судово-медичну експертизу; виконати інші слідчі і процесуальні дії необхідність проведення яких може виникнути; виконати процесуальні дії, передбачені ст.ст. 290 - 291 КПК України. Провести вказані слідчі та процесуальні дії у встановлений законом строк не надається можливим у зв`язку з великим обсягом проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, без проведення яких неможливо встановити остаточну кваліфікацію діям кожного з підозрюваних та винятковою складністю кримінального провадження. Для виконання вказаного обсягу роботи необхідний строк не менше двох місяців. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а саме можливості ОСОБА_6 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІ ПРОЦЕДУРА ТА ПОЗИЦІЇ СТОРІН

2.1. Під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою здійснювалося повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.
2.2. Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали подане клопотання на підставі викладених у ньому доводів.

2.3. Захисник заперечувала проти задоволення заявленого клопотання та просила обрати відносно її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що заявлені органом досудового розслідування ризики відсутні.

2.4. Підозрюваний підтримав доводи захисника.

ІІІ. КРИМІНАЛЬНО-ПРОЦЕСУАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО (КПК України)

Стаття 183. Тримання під вартою
1. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
2. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:
[...] 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється [...] у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років;
3. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. [...]
4. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:
1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування
2) щодо злочину, який спричинив загибель людини […]

Стаття 194. Застосування запобіжного заходу
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Стаття 197. Строк дії ухвали про […] продовження строку тримання під вартою
1. Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

[…] 3. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199. Порядок продовження строку тримання під вартою
[...] 3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:
1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
5. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Стаття 205. Виконання ухвали щодо обрання запобіжного заходу
1. Ухвала слідчого судді […] щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

ІV. ОЦІНКА СЛІДЧОЇ СУДДІ

4.1. В ході розгляду клопотання слідчою суддею встановлено, що 07.02.2020 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.146 КК України (а.с15).

4.2. 10.02.2020 року слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.04.2020 року, без визначення розміру застави (а.с.18-20).

4.3. 27.03.2020 року керівником Ізмаїльської місцевої прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 07.05.2020 року (а.с.26).

4.4. 30.03.2020 року слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області відносно ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою строком до 3 місяців, тобто до 07.05.2020 року (а.с.28, 29).

4.5. 30.04.2020 року слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 07.07.2020 року (а.с.34-36).

4.6. Вирішуючи питання про продовження строку досудового розслідування слідчий суддя відповідно до вимог статті 194 КПК України має з`ясувати наявність ряду обставин:

(І) Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення

4.7. Обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) визнає обов`язковою умовою правомірності і законності попереднього ув`язнення. Проте, поняття «обґрунтована підозра» відповідно до мети підпункту «с» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) у практиці ЄСПЛ має певні особливості. Це поняття не є тотожним поняттю «обґрунтоване обвинувачення» й на стадії арешту чи затримання особи не вимагається, щоб було достатньо доказів саме для висновку про винуватість особи у вчиненні того чи іншого правопорушення. Обґрунтована підозра для попереднього ув`язнення у практиці ЄСПЛ це існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача, що конкретна особа могла вчинити злочин. Однак тлумачення поняття «обґрунтована підозра» і висновок про те, що саме може розглядатися як така підозра, залежить від усіх обставин кримінального правопорушення (рішення ЄСПЛ від 30.08.1990 р. у справі «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

4.8. Тобто, розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

4.9. Метою тримання особи під вартою якраз і є забезпечення доправлення її до компетентного органу для виконання процесуальних обов`язків підозрюваного, зокрема допиту. Мета ж допиту сприяти подальшому кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження або зняття конкретних підозр, що обґрунтовують арешт (рішення ЄСПЛ від 29.11.1988 р. у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства», від 16.10.2001 р. «О`Хара проти Сполученого Королівства»).

4.10. Відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_6 підозрюється у тому, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному позбавленні волі людини, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки, він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.146 КК України.

4.11. Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, які переконали б неупередженого спостерігача, що ОСОБА_6 може бути причетним до вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.146 КК України, що підтверджується: протоколами огляду місця події від 06.02.2020 року (а.с.7-11); протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 від 07.02.2020 року (а.с.12); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 07.02.2020 року (а.с.13); висновком судово-медичної експертизи № 14/60-2020 від 27.02.2020 року (а.с.21-25).

(ІІ) Наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України

4.12. У клопотанні слідчий вказував на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме на спроби: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

4.13. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Отже, ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження у майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися, однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються.

4.14. У справі «Смирнов проти Росії» (п.60) ЄСПЛ зазначив, що «ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку; це слід робити з урахуванням низки інших відповідних фактів, які можуть або підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан, зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування».

4.15. Щодо ризиків у цьому кримінальному провадженні, то із заявлених слідчим і прокурором ризиків на увагу заслуговують ризики переховування, вчинення іншого кримінального правопорушення та ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого відповідно до ч.3 ст.146 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення для можливого ризику втечі, який однак повинен оцінюватися у світлі наведених у п.4.14 факторів. Тому слідчий суддя, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , у сукупності з такими обставинами, як відсутність судимості та офіційних джерел доходу, а також тієї обставини, що не всі свідки вчинення кримінального правопорушення на час розгляду клопотання були допитані. Також слідчий суддя приймає до уваги обставини вчинення злочину, розбіжності в показаннях підозрюваних щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, характеристику за місцем проживання підозрюваного, згідно з якою останній характеризується як емоційний, запальний та такий, що веде аморальний спосіб життя (а.с.31).

4.16. Разом з тим, слідчий суддя вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи слідчого та прокурора про те, що підозрюваний може впливати на потерпілого шляхом погроз або прохання змінити покази, оскільки останній вже був допитаний.
4.17. Вказані обставини у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що заявлені слідчим та прокурором під час обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризики не зменшилися, що виправдовує тримання ОСОБА_6 під вартою.

(ІІІ) Можливість застосування альтернативних запобіжних заходів

4.18. Враховуючи сукупність відомостей про особу ОСОБА_6 , в тому числі на які звертала увагу захисник, слідчий суддя вважає, що інші, менш суворі запобіжні заходи, не зможуть запобігти встановленим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором доведено необхідність продовження застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.
(ІV) Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування
4.19. Слідча суддя враховує неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ували про продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто до 07.07.2020 року, з огляду на необхідність в отриманні додаткових доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, для отримання яких необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без проведення яких не можливо закінчити досудове розслідування.

V. ВИСНОВОК СЛІДЧОЇ СУДДІ

5.1. За таких обставин, слідча суддя дійшла висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обставин, передбачених частиною 3 статті 199 КПК України, що виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, строком до 07.07.2020 року (включно), без визначення розміру застави згідно вимог ч.4 ст.183 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 205 КПК України, -

У Х В А Л И Л А:

1. Клопотання старшої слідчої СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

2. Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 07 липня 2020 року, без визначення застави, з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

3. Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідча суддя:ОСОБА_1