Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/173/20
Провадження № 1-кп/673/67/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2020 р.м.Деражня

Деражнянський районний суд

Хмельницької області

в складі: головуючий - суддя ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000008, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.01.2020 року, за яким обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Лука Барська, Барського району, Вінницької області, проживаюча по АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, раніше не судима,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2 та 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

03 січня 2020 року, ОСОБА_4 , біля 10 години, проходячи по АДРЕСА_1 , згадала, що у квартирі АДРЕСА_2 , де проживає її знайомий ОСОБА_5 , знаходиться диван червоного кольору типу «Малютка», який вона вирішила викрасти.

Тоді ж, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , знаючи, що ОСОБА_5 зазвичай о такій годині перебуває на роботі, підійшла до квартири АДРЕСА_2 , де через незачинені на замок вхідні двері зайшла до вказаної квартири та переконалася, що за місцем проживання ОСОБА_5 відсутній.

Після цього, ОСОБА_4 вийшла з квартири та неподалік від будинку АДРЕСА_3 помітила своїх знайомих ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які гужовою повозкою перевозили воду, яких попросила перевезти начебто належний їй диван, на що вони погодилися.

У подальшому, ОСОБА_4 , 03 січня 2020 близько 10 години 30 хвилин продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки, і свідомо бажаючи настання таких наслідків, відкривши незамкнені на замок вхідні двері, проникла до приміщення житлової квартири АДРЕСА_2 , звідки, використовуючи допомогу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які не були обізнані про протиправність вчинюваних нею дій, винесла на руках диван червоного кольору типу «Малютка», вартістю 1425 грн., який належить ОСОБА_5 , та перевезла гужовою повозкою до будинку за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , після чого розпорядилась вказаним майном на власний розсуд, і таким чином його таємно викрала, чим заподіяла потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Окрім цього, 05.01.2020, біля 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебуваючи з дозволу власника ОСОБА_5 у спальній кімнаті будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_3 , виявила на полиці шафи, мобільний телефон торгівельної марки «АSTRO» моделі А 144 чорно-червоного кольору, який вирішила викрасти.

Тоді ж, реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , перебуваючи у спальній кімнаті будинку ОСОБА_5 , розташованого за адресою АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю нагляду власника та інших осіб, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужими мобільним телефоном, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, взяла з полиці шафи та помістила до кишені власної куртки, мобільний телефон торгівельної марки «АSTRO» моделі А 144 чорно-червоного кольору вартістю 151 грн. 68 коп., із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», вартістю 100 грн., на якій грошових коштів не було, всього загальною вартістю 251 грн. 68 коп., що належать ОСОБА_5 , після чого, вийшла із будинку та розпорядилася ним на власний розсуд, і таким чином таємно його викрала, чим заподіяла майнову шкоду потерпілому на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнала повністю та дала показання, що дійсно 03.01.2020 та 05.01.2020 року, вона при зазначених у обвинувальному акті обставинах дійсно вчинила крадіжку речей потерпілого ОСОБА_5 . Обвинувачена розкаялася у вчиненому, добровільно відшкодувала потерпілому матеріальну шкоду та просила суд її суворо не карати, оскільки вона зрозуміла свою помилку.
Сторони погодились на скорочений порядок дослідження доказів та визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не виявлено.

Так, під час розгляду даної кримінальної справи, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України та при відсутності заперечень учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом також з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і що сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, дії обвинуваченої ОСОБА_4 по епізоду від 03.01.2020 року судом кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, а по епізоду від 05.01.2020 року, - за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тому його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину суд визнає доведеною.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона на «Д» обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, не є інвалідом, по місцю фактичного проживання характеризується позитивно, депутатом місцевих рад не являється, раніше не судима, одружена, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштована, стан здоров?я в цілому нормальний.
Разом з тим, досудовою доповіддю органу пробації Деражнянського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області вчинення нею повторного кримінального правопорушення та ризик її небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній.

Окрім цього, з огляду на мотивацію до позитивних змін, виявлену органом пробації в поведінці та стилі життя обвинуваченої, в досудовій доповіді також зазначено, що виправлення особи без позбавлення волі можливе за умови здійснення з боку органів пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченою повторних кримінальних правопорушень.

Крім того, суд також бере до уваги, що хоча вчинені обвинуваченою злочини відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості та тяжких злочинів, проте цивільний позов потерпілим не заявлявся у зв`язку із відшкодуванням йому матеріальної шкоди, судові витрати по справі становлять 1256,08 грн., запобіжний захід обвинуваченій не обирався, речові докази вилучені та знаходяться на відповідальному зберіганні у визначеної особи.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої судом визнаються повне визнання нею вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі, ближче до нижчої межі санкції інкримінованої їй статті Особливої частини КК України, як необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, з огляду на те, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, остання, у відповідності до ст. 75 КК України, може бути звільнена від відбування покарання з випробуванням із встановленням середнього за тривалістю іспитового строку.

Водночас, відповідно положень ст. 76 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд покладає на засудженого обов`язок - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
Долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України, - передавши їх потерпілому.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 100, 368, 370 та 374 КПК України, ст.ст. 65-67 КК України, суд ,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст.185 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, призначити остаточне покарання шляхом часткового складання покарань, у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України судові витрати залучення експертів Хмельницького НДЕКЦ МВС України для проведення судової товарознавчої експертизи №12.1-00015:20 від 15.01.2020, в сумі 628,04 грн. та судової товарознавчої експертизи №12.1-0033:20 від 23.01.2020, в сумі 628 грн. 04 коп.

Долю всіх речових доказів по справі, якими являються: диван червоного кольору типу «Малютка», який згідно постанови слідчого від 13.01.2020 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 повернути потерпілому ОСОБА_5 ; мобільний телефон торгівельної марки «АSTRO» моделі А 144 чорно-червоного кольору, який згідно постанови слідчого від 24.01.2020 передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 залишити йому ж.

Цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, заходи процесуального примусу не застосовувалися.

Дане судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Хмельницької області через Деражнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, яка негайно після проголошення вручається безпосередньо обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1