1Справа № 335/3668/18 1-кп/335/116/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Удачний, Мирнінського району, Саха-Якутія, громадянина України, який має середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.09.2009 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, за ч. 1 ст. 309 КК України до арешту на строк 3 місяці; звільнений 17.02.2009 року;
- 12.03.2010 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ст. 70 КК України, до арешту на строк 3 місяці;звільнений 11.06.2010 року;
- 05.10.2010 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік; звільнений з Бердянської ВК Запорізької області 05.08.2011 р. по відбуттю строку покарання;
- 24.11.2011 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі на строк 2 роки;
- 15.03.2012 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, 71 КК України, до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі, звільнений 13.12.2013 р. з Каменської ВК Запорізької області умовно достроково з невідбутим строком 10 місяців 8 днів;
- 01.04.2014 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України, до позбавлення волі на строк 11 місяців;
- 12.05.2014 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений з Софіївської ВК Запорізької області 11.12.2015 року по відбуттю строку покарання;
- 30.05.2016 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185 КК України, до арешту на строк 3 місяці;
- 17.06.2016 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до арешту на строк 4 місяці;
- 08.08.2016 року Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ст.71 КК України до арешту на строк 5 місяців, початок строку 03.10.2016 року;
- 26.09.2016 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до арешту строком на 6 місяців;
- 16.01.2017 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя, за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік;
- 14.03.2017 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці;
- 06.07.2017 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст.15,ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільнений на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки. Вироком апеляційного суду Запорізької області від 25.01.2018 року вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя скасовано, ухвалено новий вирок,призначено покарання у виді 4 місяців арешту;
- 17.04.2018 року вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя за ч.2 ст.185,ч.4 ст.70 КК України до 5 місяців арешту;
- 18.02.2019 року вироком Запорізького апеляційного суду вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя скасовано, призначено покарання у виді позбавлення волі строком на один рік 6 місяців;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у повному обсязі та пояснив, що скоював кримінальні правопорушення при вказаних в обвинувальному акті обставинах, пояснивши, що дійсно 05.03.2018 року знаходячись в супермаркеті Ашан він намагався викрасти шоколад, який поклав під куртку, та з викраденим був затриманий охоронником магазину, також 13.03.2018 р. в магазині Брусничка з торгівельного стелажу супермаркету, він викрав солодощі, які знаходились у картонній коробці, також 28 квітня 2018 року в магазині «Ева» він викрав 2 туші для вій. Цивільний позов ТОВ «РУШ» також визнав. Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого. Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, не доведена до кінця, з причин, які не залежали від волі особи, яка його вчинила; за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно. Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступень тяжкості вчинених злочинів, які є кримінальними правопорушеннями середньої тяжкості, обставину, що пом`якшує покарання, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.
Одночасно, суд бере до уваги не працевлаштованість обвинуваченого, численну наявність судимостей за корисливі злочини, відомості щодо перебування на обліку у лікаря-нарколога. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що обвинувачений свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві, попри попередні притягнення останнього до кримінальної відповідальності, і вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі, оскільки в іншому випадку не буде досягнуто мети призначення покарання.
Наведені обставини дають суду підстави для призначення ОСОБА_6 покарання, саме у виді позбавлення волі, яке буде домірним скоєному і відповідатиме визначеній ст. 50 КК України меті призначення покарання та особі обвинуваченого.
Відомості стосовно особистості ОСОБА_6 , що надані при судовому розгляді у вигляді посередньої характеристики з місця проживання, свідоцтва про смерть батька обвинуваченого та наявність матері пенсійного віку, з якою проживав ОСОБА_6 поряд із наявністю у справі пом`якшувальної покарання обставини, суд відносить на користь призначення обвинуваченому покарання, наближеного до мінімальної межі, встановленої ч.2 ст. 63 КК України для даного виду покарання у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.
На думку суду, саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Крім того, при призначенні покарання за сукупністю злочинів слід застосувати принцип часткового складання покарання за правилами ч.4 ст. 70 КК України.
Так, ОСОБА_6 вчинив інкриміновані йому злочини 05.03.2018 року, 13.03.2018 року, 28 квітня 2018 року. Вироком Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2019 року вирок Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.04.2018 року в частині призначення покарання скасований з постановленням в даній частині нового вироку.
Положеннями ч.1 ст. 71 передбачено призначення покарання за новим вироком з застосуванням принципів повного або часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, а отже існує необхідність чіткого встановлення невідбутої частини покарання за попереднім вироком .
Однак, враховуючи скасування вироку відносно ОСОБА_6 від 17.04.2018 року в частині призначеного покарання, застосовування до ОСОБА_6 положень ст. 71 КК України є неможливим.
Таким чином, оскільки обвинувачений вчинив злочини до проголошення 18.02.2019 року вироку судом апеляційної інстанції, наведене передбачає застосування вимог ч.4 ст. 70 КК України для визначення остаточного покарання за сукупністю злочинів. Оскільки ОСОБА_6 на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком за вироком Запорізького апеляційного суду від 25.01.2018 року,тому відсутні підстави для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
В строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати відбутий строк покарання за вироком Запорізького апеляційного суду від 25.01.2018 року з 31 січня 2019 року по 18 лютого 2019 року включно.
Цивільний позов, заявлений ТОВ «РУШ» в рахунок відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 377 грн.43 коп. суд вважає таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до вимог частини першої статті 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Частиною п`ятою статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Частиною четвертою статті 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання обвинуваченим, який водночас є цивільним відповідачем, цивільного позову ТОВ «РУШ» не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Цивільний позов ґрунтується на вимогах закону, зокрема, ст.ст. 22, 23, 1666, 1167 Цивільного кодексу України.
З наведених підстав, та враховуючи повне визнання відповідачем цивільного позову, та підтвердження матеріалами кримінального провадження розміру позовних вимог, суд доходить висновку, що даний цивільний позов слід задовольнити в повному обсязі.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:
- за ч.2 ст.15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 1 (одного) року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання даного покарання з покаранням, призначеним за вироком Запорізького апеляційного суду від 18.02.2019 року, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 8 місяців. Зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання відбутий строк покарання за вироком Запорізького апеляційного суду від 25.01.2018 року з 31 січня 2019 року по 18 лютого 2019 року включно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов ТОВ «РУШ» задовольнити.
Речові докази: 2 оптичні диски DVD-R з камер відеоспостережень, компакт диск «Videx CD-R 700Mb» з камери спостереження гіпермаркету «Ашан», - залишити в матеріалах кримінального провадження; 5 плиток молочного шоколаду Рошен, 5 плиток чорного шоколаду Рошен, передані на відповідальне зберігання гіпермаркету «Ашан», - залишити останньому за належністю.
Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1