Справа № 308/2124/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , адвокатки ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/262/20 за апеляційною скаргою захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23. 04. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено цей строк до 19. 06. 2020 щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, непрацюючої, неодруженої, що має на утриманні п`ятьох неповнолітніх дітей, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Цією ж ухвалою слідчого судді в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відмовлено.
Клопотання слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_6 , починаючи з кінця червня 2019 року, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій за попередньою домовленістю та разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи на меті незаконне збагачення вступили у спільну змову з метою незаконного придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини обіг якої обмежено метамфетамін на території м. Ужгорода, Закарпатської області.
Для досягнення злочинної мети відомої всім співучасникам, члени групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.
Зокрема ОСОБА_8 , реалізуючи спільний корисливий умисел, спрямований на збагачення шляхом незаконного збуту психотропної речовини, забезпечував психотропною речовиною - метамфетамін інших учасників групи, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , для подальшого їх продажу іншим особам у роздріб.

-2-

ОСОБА_6 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15. 02. 1995 та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15. 02. 1995, після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб незаконно, з метою збуту, зберігала кристалічні речовини білого кольору при собі та в приміщенні квартири за місцем свого проживання. В подальшому у порушення вимог законодавства ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 02. 08. 2019 близько 15 год. 40 хв., перебуваючи в приміщенні своєї квартири в АДРЕСА_1 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула за 900 (дев`ятсот) грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 , кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта №6/464 від 28. 08. 2019 у своєму складі містить психотропну речовин, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини білого кольору 0,3186 г. містить 61,835 ваг.% - 0,1955 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб незаконно, з метою збуту, зберігала кристалічні речовини білого кольору при собі та в приміщенні квартири за місцем свого проживання. В подальшому у порушення вимог законодавства ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 14. 12. 2019 близько 11 год. 58 хв., перебуваючи в приміщенні «Спортлото», яке знаходиться на території автовокзалу в м. Ужгороді, вул. Станційна, 2, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула за 1000 (одну тисячу) грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта №6/764 від 19. 12. 2019 у своєму складі містить психотропну речовин, обіг якої обмежено метамфетамін. Кристалічні речовини білого кольору масою: 0,1406 г містять 0,0982 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу), 0,1476 г містить 0,0990 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу). Загальна маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,1971 г.
Крім того ОСОБА_6 , після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб незаконно, з метою збуту, зберігала кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в приміщенні квартири за місцем свого проживання. В подальшому у порушення вимог законодавства ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 28. 02. 2020 близько 15 год. 16 хв., знаходячись біля під`їзду №2 по вул. Одеській в м. Ужгороді, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула за 1000 (одну тисячу) грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_14 , прозору кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта №6/139 від 29. 02. 2020 у своєму складі містить психотропну речовин, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини білого кольору містить в своємсу складі 0,3040 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).
Також у клопотанні слідчого зазначено, що строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, застосований ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01. 03. 2020, закінчується 27. 04. 2020. Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, враховуючи його особливу складність, не можливо, оскільки у ході досудового розслідування з метою

-3-

всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21. 04. 2020, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 28. 08. 2020. На думку слідчого необхідність у продовженні щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена метою запобігти ризикам вчинення нею спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, зможе вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема ОСОБА_6 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути кримінальної відповідальності за вчинені нею діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення їй вини у вчинені вище вказаних злочинів, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному провадженні. ОСОБА_6 підозрюється у перевезенні, зберіганні та збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, збагачувалася від вказаної злочинної діяльності та інших джерел доходу не має, даний факт дає підстави вважати, що підозрювана перебуваючи на волі, може і в подальшому продовжити злочинну діяльність, а також перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
З огляду на зазначені обставини, слідчий суддя також дійшов одночасного висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 23. 04. 2020 - скасувати та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обгрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки вважає підозру ОСОБА_6 необґрунтованою, зазначені у клопотанні ризики не підтвердженими. На її думку, приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та, всупереч практиці Європейського суду з прав людини, не з`ясував можливість застосування щодо ОСОБА_6 інших (альтернативних) запобіжних заходів. Клопотання слідчого всупереч ч. 3 ст. 199 КПК України не містить доказів того, що заявлені ризики не зменшилися та не зазначено жодного нового ризику, які б виправдовували подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, навпаки, такі докорінно змінилися, оскільки ОСОБА_6 надала слідчому додаткові показання, в яких повідомила про всю необхідну слідству інформацію, тобто активно сприяла розкриттю злочину, розкаялась у вчиненому. Також на її думку, наявність двох повідомлень про підозру, двох експертних висновків, не дає підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинила злочини спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а тому

-4-

органом досудового слідства дії ОСОБА_6 необхідно було кваліфікувати за ч. 1 ст. 307 КК України. Вважає, що слідчим суддею проігноровані характеризуючи дані про особу ОСОБА_6 , яка має стійкі соціальні зв`язки, п`ять неповнолітніх дітей на утриманні, які проживають разом з її мамою, яка не має можливості належним чином приділяти дітям увагу, що давало підстави слідчому судді для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належне виконання підозрюваною ОСОБА_6 її процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Також зазначає і те, що суд без врахування доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_15 самостійно виховує дітей, перебуває у декретній відпустці по догляду за наймолодшим сином, немає доходів та заощаджень, визначив заставу в найбільшому розмірі, що передбачений для тяжких злочинів у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме: 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто вжив найжорстокіший з можливих заходів. Зважаючи на ці обставини, просить змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт в нічну пору доби та зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідає 42 040 грн. та надало б можливість родичам підозрюваної зібрати необхідну суму для того, щоб не позбавляти дітей контакту з матір`ю.
Будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, прокурор в судове засідання не з`явився, причини неявки апеляційному суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладенню розгляду апеляційної скарги не подавав. Крім того, за змістом ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення адвокатки ОСОБА_5 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

-5-

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області за процесуальним керівництвом прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000171 від 07. 06. 2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
28. 02. 2020 ОСОБА_6 затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
29. 02. 2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
01. 03. 2020 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27. 04. 2020, з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21. 04. 2020 строк досудового розслідування кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 07. 06. 2019, продовжено до шести місяців, тобто до 28. 08. 2020.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 №4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися

-6-

нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в кримінальному провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01. 03. 2020, якою щодо ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27. 04. 2020, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_16 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 до 19. 06. 2020, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і учасників кримінального провадження, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 .
Доводи сторони захисту про те, що суд не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, у відповідності до положень ст. 178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, в тому числі наявність неповнолітніх дітей, проте з огляду на суспільну небезпечність інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, вказані факти не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваній ОСОБА_6 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної.
З огляду на вищевикладене, доводи адвокати ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 та можливість застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останньої на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має
-7-

оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13. 11. 2007 - Європейський суд з прав людини зазначив, "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання". Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
З урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість її підозри, колегія суддів зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 .. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.
Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що ця особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.
Така позиція суду випливає й із практики Європейського суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.
Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі адвокати ОСОБА_5 доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними .

-8-

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваної раніше обраного запобіжного заходу.
Всупереч викладеним в апеляційній скарзі адвокатки доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам, з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Викладені адвокаткою в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваної, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того обставини, на які посилається в апеляційній скарзі адвокатка підозрюваної щодо позитивних даних про її особу, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваній строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_6 адвокатки ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23. 04. 2020 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19. 06. 2020 щодо ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді