У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 11.07.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 на вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.01.2020 року.

Обвинувачений: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Миколаєва Миколаївської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст.185 КК України.

Учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_8 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений та його представник просять змінити вирок суду в частині призначеного покарання, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

_______________________________________________________________________
провадження № 11-кп/812/421/20 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_9
категорія: ч.ч..2,3 ст.185 КК України доповідач у апел. інст.: ОСОБА_1 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.01.2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.2,3 ст.185 КК України та призначене покарання:

- за ч.2 ст. 185 КК України - до 2 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 185 КК України - до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Відповідно до ст.71 КК України частково приєднано ОСОБА_5 не відбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.02.2018 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

Узагальнені доводи апелянтів.

Обвинувачений та його законний представник вважають вирок занадто суворим.

Не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого, зазначають, що покарання не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів і особі обвинуваченого.

Зазначають, що ОСОБА_5 перебуває у складних життєвих обставинах та скрутному матеріальному становищі.

Узагальнена позиція інших учасників провадження.
В запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченого та його законного представника, прокурор просить вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

В першій половині липня місяця 2018 року, близько 21:00 год., більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу території домоволодіння ОСОБА_10 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де помітив, що у дворі вище вказаного домоволодіння нікого з мешканців не має, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі ОСОБА_5 , перелізши через огорожу, зайшов у двір вище вказаного домоволодіння, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, вчинив крадіжку металевих пічних плит в кількості 8 штук, якими був вкритий дах будівлі льоху вагою 130 кг. та вартістю 715 грн., спричинивши ОСОБА_10 матеріальну шкоду на зазначену суму.
Окрім цього, на початку серпня місяця 2018 року, в нічний час, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , проходячи поблизу території домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив, що у дворі вище вказаного домоволодіння нікого з мешканців не має, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі ОСОБА_5 , перелізши через огорожу, проник на територію вище вказаного домоволодіння, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, через незачинене вікно, проник в середину приміщення будинку, звідки вчинив крадіжку двох газових балонів об`ємом 50 л. вартістю 700 грн., спричинивши ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, на початку серпня місяця 2018 року, в нічний час, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу території домоволодіння ОСОБА_11 , розташованого за вищевказаною адресою, де останній помітив, що у дворі вище вказаного домоволодіння нікого з мешканців не має, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі ОСОБА_5 , перелізши через огорожу, проник на територію вище вказаного домоволодіння, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, через незачинене вікно, проник в середину приміщення будинку, звідки вчинив крадіжку алюмінієвої каструлі об`ємом 5 л. вартістю 80 гривень, казана чавунного об`ємом 5 л. вартістю 150 гривень, миски алюмінієвої об`ємом 15 л. вартістю 150 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 380 гривень.
Продовжуючи злочинну діяльність , на початку серпня місяця 2018 року, в нічний час, точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу території домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , помітив, що у дворі вище вказаного домоволодіння нікого з мешканців не має, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі ОСОБА_5 через отвір в огорожі проник на територію вище вказаного домоволодіння, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, через незачинені, на замикаючі пристрої, вхідні двері, проник до господарського приміщення (сараю), звідки вчинив крадіжку автомобільного колеса (легкосплавного диску та гумової поеришки) від автомобілю «Аlfа Romeo» вартістю 500 гривень, моток багатожильного мідного проводу в резиновій ізоляції білого кольору з маркуванням 2x1,5 довжиною 25 м. вартістю 17 гривень за 1 м., моток багатожильного мідного проводу в резиновій ізоляції білого кольору з маркуванням 2x2,5 довжиною 25 м., вартістю 20 гривень за 1 м., спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 1425 гривень.
Крім цього, на початку серпня місяця 2018 року, в нічний час, точного часу в ході досудового розслідування та судового слідства не встановлено, ОСОБА_5 , перебував поблизу території домоволодіння ОСОБА_12 , розташованого за вищевказаною адресою: АДРЕСА_3 , де останній помітив, що у дворі вище вказаного домоволодіння нікого з мешканців не має, реалізуючи зазначений протиправний намір, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпечність своїх дій, переслідуючи корисливі цілі ОСОБА_5 через отвір в огорожі проник на територію вище вказаного домоволодіння, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб, через незачинені, на замикаючі пристрої, вхідні двері, проник до господарського приміщення (сараю), звідки вчинив крадіжку двигуна до скутеру «Suzuki» вартістю 500 гривень та двигуна до мопеду «Honda» вартістю 400 гривень, чим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 900 гривень.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого та його законного представника, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав вирок законним і обґрунтованим, а призначене обвинуваченому покарання справедливим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 в інкримінованих йому злочинах, відповідає фактичним обставинам провадження, підтверджується зібраними у справі та всебічно перевіреними в судовому засіданні доказами, що отримали відповідну оцінку у вироку та апелянтами не оспорюється.

Покарання обвинуваченому призначено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 65-67 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, один з яких є злочином середньої тяжкості, а інший тяжким, особи обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, перебуває на обліку служби у справах дітей Миколаївської районної адміністрації, як такий, що опинився в складних життєвих обставинах; обставин, що пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці( в тому числі ті на які посилаються апелянти); обставину, яка обтяжує покарання рецидив злочину.

Врахувавши зазначені обставини в їх сукупності, суд призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкцій ч.ч.2,3 ст. 185 КК України.

Окрім того, суд першої інстанції обґрунтовано призначив покарання ОСОБА_5 на підставі ст. 70 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. (зі змінами) у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину, суди мають розцінювати це як порушення умов застосування ст. 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 28.02.2018р. за ч.ч.1,2,3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки (а.п. 198-202).

Однак, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став і знову вчинив через короткий проміжок часу (чотири місяці) корисливі злочини протягом іспитового строку.

Згідно викладеного, враховуючи те, що злочини ОСОБА_5 вчинив в період іспитового строку, призначене йому покарання. за сукупністю вироків є справедливим і призначено у відповідності до вимог ст. 71 КК України з використанням більш м`якого принципу приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком часткового. Остаточне покарання визначено більшим, від покарання, призначеного за новим вироком і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.

В зв`язку з викладеним, відсутні підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. 75 КК України, як про це просять апелянти.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений характеризується як особа, яка має схильність до крадіжок, з неповагою ставиться до дорослих, вживає нецензурну лексику, емоційно неврівноважений, імпульсивний та проявляє агресію. ОСОБА_5 закінчив 9 класів ЗОШ I-III ступенів, не навчається, офіційно не працює (а.п. 192).

З досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , видно, що під час перебування на обліку служби пробації останній намагався уникнути соціально-виховної роботи. Під час проведення профілактичної роботи були випадки коли неповнолітній проявляв агресивну поведінку.

Окрім того, ОСОБА_5 , неохоче спілкувався з працівниками ювенальної пробації, неодноразово порушував умови відбування покарання, своєчасно не з`являвся на реєстрацію до пробації, за що обвинувачений неодноразово попереджався про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Після чергового порушення умов відбування покарання 02.01.2019 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області було направлення клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Також, у зазначеній доповіді звертається увага на те, що неповнолітній відноситься до криміногенно-нестійкого типу особистості,схильний вчинювати повторні кримінальні правопорушення в залежності від обставин. Свої вчинки ОСОБА_5 виправдовує відсутністю власних коштів.

У висновку досудової доповіді органу пронації вказано, що існує середній ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення.

Вчинення обвинуваченим за невеликий період часу п`яти епізодів крадіжок вказують на системний характер вчинення останнім злочинів та схильність до їх вчинення.

Посилання обвинуваченого та його законного представника на те, що ОСОБА_5 перебуває у складних життєвих обставинах та скрутному матеріальному становищі, як на підстави для пом`якшення покарання, не є обставинами, що істотно знижують суспільну небезпеку вчинених обвинуваченим злочинів.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що покарання, призначене судом першої інстанції за оскаржуваним вироком, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 .

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду повно й усебічно розглянути провадження й постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення у

матеріалах провадження не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та його законного представника не вбачається.

За такого відсутні підстави для зміни вироку, про що просили апелянти.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 424, 426, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 та його законного представника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 30.01.2020р. відносно ОСОБА_5 - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: