У Х В А Л А Справа № 200/17675/17

Провадження № 1-кс/932/2428/20

27 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі представниці власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання представниці Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2020 року представниця Дніпровської міської ради ОСОБА_3 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року на квартиру АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтувала наступним чином. СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000053, що відкрито 25 липня 2017 року за фактом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що виразився у заволодінні квартирою АДРЕСА_1 , шляхом шахрайства. Так, квартира АДРЕСА_1 , є комунальною власністю територіальної громади м. Дніпра, і ордер на вселення до неї не видавався. Однак, рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2017 року було визнано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_5 , яким цю квартиру у подальшому відчужено ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вказану квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони на її відчуження і розпорядження нею, з метою запобігання подальшому незаконному оформленню на неї права власності. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, квартиру АДРЕСА_1 витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_6 на користь територіальної громади м. Дніпра. Внаслідок того, що необхідність в арешті майна не тільки відпала, а й фактично перешкоджає законному власнику майна територіальній громаді м. Дніпра розпоряджатись своєю власністю.

В судовому засіданні представниця власника майна клопотання підтримала та прохала задовольнити. Пояснення надала аналогічні його тексту. Додатково пояснила, що існування арешту майна перешкоджає реєстрації за територіальною громадою м. Дніпра права власності на квартиру. Внаслідок того, що судовим рішенням нерухоме майно повернуто у власність територіальної громади, подальшої загрози її відчуження не має, прохала клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Вважав, що потреба в арешті майна на цей час дійсно відпала, оскільки майно за судовим рішенням повернуто у комунальну власність. Досудове розслідування ще триває, особу, якою вчинено злочин, не встановлено.

Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, заслухавши пояснення представниці власника майна в його обґрунтування, з`ясувавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
В судовому засіданні встановлено, що СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000053, що відкрито 25.07.2017 року за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. В межах цього кримінального провадження, ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11.10.2017 року, задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , шляхом заборони на її відчуження та розпорядження нею. При накладенні арешту на майно встановлено те, що вказана квартира АДРЕСА_1 , вибула із володіння територіальної громади м. Дніпра поза волею та без відома власника. Так, будинок АДРЕСА_2 до 01.10.1999 року перебував на балансі ВАТ Будівельно-монтажний трест Дніпромістобуд. Рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.10.1999 року за № 2341 будинок був переданий на баланс виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Кіровського району м. Дніпропетровська. 29 травня 2000 року Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації було видано свідоцтво про право власності територіальної громади в особі Дніпропетровської міської ради, на вказаний будинок. 18 квітня 2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі № 203/1007/17 за позовом ОСОБА_5 до Центральної районної в м. Дніпрі ради про визнання права власності на майно у порядку набувальної давності було ухвалене заочне рішення, яким за ОСОБА_5 було визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . 06 червня 2017 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири. 20 липня 2017 року ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська заочне рішення від 18.04.2017 скасовано, а ухвалою від 14.11.2017 року позовна заява ОСОБА_5 залишена без розгляду. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року по справі № 203/4579/17 залишено без змін рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року, яким витребувано з незаконного володіння ОСОБА_6 на користь територіальної громади міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном, означене введення полягає у внесенні уповноваженою особою відповідного запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно. Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння є таким рішенням і передбачає внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, саме рішення суду є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року по справі № 183/1617/16, п. 89 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Згідно із вимогами п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Через те, що на даний час нерухоме майно, яке є об`єктом кримінально-протиправних дій, повернуто його законному власнику на підставі рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2018 року, яке, в силу вимог ст. 182 ЦК України, ст. 2, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за територіальною громадою міста Дніпра запису про право власності, ризики подальшого відчуження майна мінімізовані, тобто потреба в арешті майна відпала. Враховую і те, що незняття арешту з майна є перешкодою для виконання остаточного рішення суду, що набрало законної сили, в частині реєстрації за територіальною громадою м. Дніпра права власності. Внаслідок цього, клопотання представниці Дніпровської міської ради ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 26, 131, 132, 170-174, 309-310 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представниці Дніпровської міської ради ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року по справі № 200/17675/17, провадження № 1-кс/200/10657/17, на квартиру АДРЕСА_1 , у вигляді заборони на відчуження та розпорядження нею - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1