Справа № 646/3986/19
№ провадження 1-кс/646/1380/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.20 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , ознайомившись з матеріалами клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003591 від 09.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий з особливо важливих справ першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003591 від 09.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Ознайомившись з клопотання слідчого, матеріалами доданими до нього, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Правила підсудності ґрунтуються на основних засадах судочинства, передбачених ст. 129 Конституції України, засадах кримінального провадження, визначених у главі 2 КПК України, а також принципах побудови системи судів загальної юрисдикції. Підсудність виступає процесуальним інститутом, що має велике значення для належного відправлення правосуддя. По кожній справі, незалежно від її категорії, перше питання, яке вирішує суддя, слідчий суддя - це підсудність.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо порушені правила підсудності. Крім того, порушення слідчим суддею правил територіальної юрисдикції розгляду справи в подальшому може стати підставою для визнання доказу недопустимим.
Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати кримінальне провадження щодо конкретного кримінального правопорушення. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна кримінальна справа розглядалася і вирішувалася судом законним, компетентним, незалежним і неупередженим, як того вимагають ст. 7 Загальної декларації прав людини та ч. 1 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права .
Згідно з пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) «кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на розгляд судом, встановленим законом». А відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VIII ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.
За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом (ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК України). Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.
Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 ст. 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності внаслідок передання справи з одного суду до іншого без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких підстав зміни територіальної підсудності, встановлених у КПК України (див. пункт 98 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України»).
Відповідно до Витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань з кримінального провадження № 0003591 від 09.11.2017 року, орган досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні: Слідче управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області. Юридичною адресою є: вулиця Пушкінська, 46, місто Харків, що знаходиться в Київському районі м. Харкова.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно з положеннями ст. 38 КПК України, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділи детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.
Тобто, чинний кримінальний процесуальний закон визначає органами досудового розслідування не службових осіб - слідчих цих органів досудового розслідування, - а відповідні державні установи - слідчі підрозділи та підрозділи детективів.
Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.
Тому, слідчий суддя, слідчий та прокурор мають керуватися виключно положеннями КПК України та нормативно-правовими актами, які йому не суперечать.
Таким чином, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження (реєстрації) відповідного державного органу, який є юридичною особою та в складі якого знаходиться слідчий підрозділ, тому клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження має подаватися до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Вказана позиція викладена в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.04.2020 (провадження №51-1901 впс 20).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання про арешт майна не підлягає розгляду Червонозаводському районному суду м. Харкова, а відповідно підлягає поверненню.
Керуючись статтями 132, 395 КПК України,
ПОСТАНОВИВ :
Клопотання старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу розслідувань кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Харківській області старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003591 від 09.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України- повернути.
Повернення клопотання не перешкоджає зверненню із клопотанням до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1