Справа № 438/1389/19
Провадження №1-кп/438/37/2020
В И Р О К
іменем України

15 травня 2020 року Бориславський міський суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Бориславського міського суду Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 07 листопада 2019 року,
стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Посьолки Кузнецького району Пензенської області Російської Федерації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніш судимого вироком Бориславського міського суду Львівської області від 18 жовтня 2012 року за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України,
за участі учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 , щодо якого ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 23 вересня 2019 року встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік з наступними обмеженнями у виді: заборони виходу з будинку АДРЕСА_2 з 22.00 години до 06.00 години ранку наступного дня; заборони відвідування магазинів, де на винос продаються спиртні напої, а також пивних барів, кафе, ресторанів, їдалень, корчмів, колиб, та інших торгових об`єктів, де на розлив продаються спиртні напої незалежно від мети відвідування; заборони виїзду за межі території обслуговування Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області, а саме: м.Борислава смт.Східниця в інші населені пункти по особистих справах без дозволу на це Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області; зобов`язанняперіодично з`являтися для реєстрації в органи поліції, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно без поважних причин та без повідомлення органу, який здійснює нагляд, в період часу з 24 жовтня 2019 року по 01 листопада 2019 року, умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно залишив місце свого проживання, а саме: будинок АДРЕСА_2 та проживав у квартирі АДРЕСА_3 , чим порушив правила адміністративного нагляду.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.
Разом з обвинувальним актом поступила угода про визнання винуватості від 26 листопада 2019 року, укладена між начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000466 від 07 листопада 2019 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, в приміщенні службового кабінету Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області за адресою м.Борислав, вул.Шевченка,42, уклали угоду про визнання винуватості, додержуючись наступних умов:
Слідчим СВ Бориславського ВП Дрогобицького ГУ НП у Львівській області за погодженням із прокурором 18 листопада 2019 року повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.395 КК України.
Сторони погоджуються про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначення йому покарання у виді арешту строком на два місяці.
При цьому, сторонам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди та вони дали згоду на його призначення.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.395 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.
Захисник адвокат ОСОБА_5 просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказує, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.
Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, обвинуваченого, захисника, суд приходить до висновку, що угода підлягає затвердженню.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, оскільки останній самовільно залишив місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду. Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку в наркологічному диспансері з 2014 року з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, разом з тим згідно висновку спеціальної медичної наркологічної комісії за №93 від 23 вересня 2019 року не потребує заходів примусового лікування, на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Відповідно до ч.1 ст.475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 26 листопада 2019 року, укладеної між начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000466 від 07 листопада 2019 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 та призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.
Крім цього, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2020 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Відповідно судом призначається покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, оскільки після постановлення попереднього вироку, в справі встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, тобто в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.
Призначаючи покарання за сукупністю злочинів відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України, суд в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховує покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази у справі відсутні.
Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.
Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обиралась. Проте відповідно до вищезазначеного вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2020 року термін відбуття покарання ОСОБА_3 рахується з 27 січня 2020 року.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 листопада 2019 року, яка укладена між начальником Бориславського відділу Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000466 від 07 листопада 2019 року, з одного боку та з іншого боку підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Посьолки Кузнецького району Пензенської області Російської Федерації визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 2 (два) місяці.
На підставі ч.4 ст.70, ч.1 ст.72 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2020 року, призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Посьолки Кузнецького району Пензенської області Російської Федерації остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 березня 2020 року з 27 січня 2020 року.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена, до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.1 ст. 472 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Головуючий: суддя ОСОБА_1