1Справа № 335/3449/20 1-кс/335/1852/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2020 за № 0001083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором про арешт майна, яке мотивоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, придбав при невстановлених в ході досудового розслідування обставинах 16 згортків обклеєних ліпкою стрічкою з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, які 21.04.2020 переніс до вул. Набережна Магістраль в м. Запоріжжя, де навпроти будинку № 74а по вул. Перемоги в м. Запоріжжя, зберігав з метою збуту.

21.04.2020 ОСОБА_4 , за вищевказаною адресою було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку в період з «18» години «40» хвилин до «19» години «19» хвилин з кишені куртки останнього були виявлені та вилучені вказані 16 згортків з речовиною сіро-зеленого кольору рослинного походження, які він незаконно зберігав з метою збуту.

21.04.2020 ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку було вилучено:

- 16 згортків з клійкої стрічки з невідомою речовиною:

- мобільний телефон «Honor» в корпусі синього кольору;

- Банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_1 ;

- Банківська картка «Monobank» № НОМЕР_2 ;

- Гаманець чорного кольору;

- Грошові кошти у сумі 25 гривень;

22.04.2020 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий посилаючись на те, що постановою слідчого вказані речі визнані речовими доказами, окрім того санкція ч. 2 ст. 307 КК України передбачає покарання у вигляді зокрема конфіскації майна, тому просить накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.04.2020 за № 0001083 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

21.04.2020 ОСОБА_4 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України та в ході особистого обшуку було вилучено:

- 16 згортків з клійкої стрічки з невідомою речовиною:

- мобільний телефон «Honor» в корпусі синього кольору;

- Банківська картка «Приват Банк» № НОМЕР_1 ;

- Банківська картка «Monobank» № НОМЕР_2 ;

- Гаманець чорного кольору;

- Грошові кошти у сумі 25 гривень;

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його чинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно із ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 діючого КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому діючим КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у діючим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 діючого КПК України.

Згідно з положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на: 16 згортків з клійкої стрічки з невідомою речовиною, мобільний телефон «Honor» в корпусі синього кольору, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, та метою такого арешту є збереження речових доказів.

В задоволенні решти вимог клопотання слід відмовити оскільки жодних доказів того, що вилучене майно має значення для вирішення кримінального провадження, є речовим доказом по справі та відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України, матеріали клопотання не містять. А також, слідчим не доведено, та з клопотання не вбачається, що за рахунок: банківської картки «Приват Банк» № НОМЕР_1 ; банківської картки «Monobank» № НОМЕР_2 ; гаманця чорного кольору; грошових коштів у сумі 25 гривень, можливо забезпечити виконання вироку в частині конфіскації майна.

Керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 21.04.2020 у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- 16 згортків з клійкої стрічки з невідомою речовиною:

- мобільний телефон «Honor» в корпусі синього кольору.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1