Справа № 742/1734/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/453/20
Категорія - ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2020 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Білорічиця, Прилуцького району, Чернігівської області, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з моменту його затримання, тобто з 01 березня 2019 року, зарахувавши йому таке в час відбування покарання.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк призначеного покарання строк перебування ОСОБА_7 під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі з 01 березня 2019 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: дерев`яний стілець - знищити, відеозапис проведення слідчого експерименту від 13.02.2019 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Як встановлено судом першої інстанції, 02 лютого 2019 року близько 13 години 30 хвилин, за адресою: АДРЕСА_2 , між обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виникла сварка, у ході якої, обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно - небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних із заподіянням тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , умисно наніс останньому чисельні удари руками та ногами і один удар стільцем по голові, а також чисельні удари ногами по тулубу потерпілого, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральних крововиливів, субарахноїдальних крововиливів, уламкового перелому спинки носу, садно лівої скроневої ділянки, садна лобної ділянки, садно спинки носу, садно лівої виличної ділянки, садно на фоні синця на нижній повіці правого ока, синця верхньої повіки правого ока, синця верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, синця правої вушної раковини, синця лівої вушної раковини, забійної рани верхньої губи зі сторони слизової оболонки, уламкового перелому лівої ключиці, численних прямих та непрямих переломів ребер справа та зліва, синця плечового поясу зліва, синця правого колінного суглобу, синця І пальця лівої стопи.

Відповідно до висновку експерта № 46 від 16.04.2019 року весь комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому лівої ключиці та численних прямих та непрямих переломів ребер справа та зліва з крововиливами в навколишні м`які тканини мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та не перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді синця плечового поясу зліва, синця правого колінного суглобу, синця І пальця лівої стопи мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_10 був доставлений на лікування до Прилуцької ЦРЛ, де в подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, помер.

Не погоджуючись з вироком суду адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 в якій просить вирок місцевого суду скасувати і постановити новий, яким ОСОБА_7 виправдати за ч.2 ст.121 КК України у зв`язку із не доведенням його вини.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вирок місцевого суду постановлений з порушенням вимог матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а також призначене судом покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Вказує, що потерпілий ОСОБА_9 жодним чином не підтвердив, що злочин скоєно ОСОБА_7 . З приводу показів свідка ОСОБА_11 стосовно нанесення ударів ОСОБА_10 стільцем саме ОСОБА_7 спростовуються показами свідка ОСОБА_12 , який вказував, що зазначеного не бачив. Також вказує на заяву свідка ОСОБА_11 про скоєний злочин, де вона вказувала що ОСОБА_10 побив ОСОБА_12 , однак вказана заява не долучена до матеріалів справи. Також вказує, що покази свідка ОСОБА_11 спростовуються показами працівників поліції, даними в судовому засіданні. Покази свідка ОСОБА_13 також спростовують покази свідка ОСОБА_11 та підтверджують покази обвинуваченого ОСОБА_7 . Вказує, що свідок ОСОБА_12 жодним чином не підтвердив скоєння злочину ОСОБА_7 . Також вважає, що поза увагою суду та сторони обвинувачення залишилися покази свідка ОСОБА_12 з приводу нанесення ним удару ОСОБА_10 . Стосовно пояснень працівників поліції зазначив, що залишилось незрозумілим чому не було відібрано пояснення від ОСОБА_10 . Далі вказує, що не зрозуміло чому огляд помешкання було проведено саме 06.02.2019 року, а не 02.02.2019 року в момент нанесення тілесних ушкоджень, чи 09.02.2019 року після смерті ОСОБА_10 . Вказує, що судом було відмовлено у призначенні комісійної судово-медичної експертизи ексгумованого трупу ОСОБА_10 . Вважає, що протокол слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 не може бути належним та допустимим доказом. Також, на думку сторони захисту, судом не взято до уваги, що стороною обвинувачення невірно кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_7 та не було надано суду переконливих доказів того, що обвинувачений діяв з умислом на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які спричинять смерть або свідомо припускав їх настання. Вважає, що судом не було знайдено підтвердження, що обвинувачений скоїв нанесення тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть потерпілого. Вказує, що пояснення обвинуваченого підтверджуються показами свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . З огляду на вищевикладене, вказує, що судом першої інстанції було ухвалене незаконне та необґрунтоване рішення відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з підстав наведених у ній, думку прокурора та потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вирок місцевого суду скасувати і постановити новий, яким ОСОБА_7 виправдати за ч.2 ст.121 КК України у зв`язку із не доведенням його вини.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 винним себе не визнав та пояснив, що 02.02.2019 року близько 11-12 години дня зустрівся із ОСОБА_12 , який запропонував розпити спиртні напої у будинку де проживає ОСОБА_10 . Прийшовши до будинку ОСОБА_10 , почали розпивати спиртні напої. ОСОБА_11 та ОСОБА_10 вже перебували в стані алкогольного сп`яніння. Між ОСОБА_12 та ОСОБА_10 виник конфлікт. Він почав говорити із ОСОБА_10 , оскільки той його не слухав він наніс йому 3-4 удари долонями по обличчю. В цей час ОСОБА_11 вибігла на вулицю та ОСОБА_12 пішов за нею та повернув її назад. Потім знову розпивали спиртні напої, після чого знову виник конфлікт. ОСОБА_12 підійшов до ОСОБА_10 та вдарив його ногою по голові, той впав на підлогу та в нього потекла кров. Він підійшов до нього та поклав ОСОБА_10 на диван. Пізніше приїхала поліція.

В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 зазначив, що він наніс потерпілому лише кілька ударів долонями по обличчю.

Попри невизнання обвинуваченим вини, його вина в повній мірі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зокрема, із пояснень потерпілого ОСОБА_9 вбачається, що ОСОБА_10 був його братом. Проте, що сталося дізнався від працівників поліції та його співмешканки ОСОБА_11 . Він передав гроші на лікування, а через день приїхав до нього у лікарню. ОСОБА_10 був ще у свідомості. Зі слів ОСОБА_15 він дізнався, що того дня до дому приходили ОСОБА_7 та ОСОБА_12 .

З показів свідка ОСОБА_11 вбачається, що 02 лютого 2019 року вона була вдома разом із своїм співмешканцем ОСОБА_16 . Близько 13 години до них прийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_18 та запропонували випити горілки. Пізніше розпочався конфлікт. ОСОБА_7 сів на стілець напроти ОСОБА_10 та почав його бити по обличчю руками разів 10-12, після чого ОСОБА_10 упав на диван. Потім він узяв табуретку та вдарив по тулубу, ОСОБА_10 знову упав на диван, а ОСОБА_7 ще раз вдарив його валянком по обличчю та стільцем по тулубу, що стояв поряд. Потім схватив за плечі та кинув на підлогу та бив носаками по тілу. Те, що ОСОБА_10 бив ОСОБА_12 вона не бачила. Вона вибігла на вулицю тікати та викликати поліцію.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показав, що 02 лютого 2019 року зустрівся із ОСОБА_7 та прийшовши до будинку ОСОБА_10 всі почали вживати спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник конфлікт. ОСОБА_10 сидів на дивані, а ОСОБА_7 взяв стілець, сів напроти нього та почав руками бити його по обличчю, після чого ОСОБА_10 падав на диван та підіймався. В цей час ОСОБА_11 вибігла на вулицю, він пішов за нею та повернув її назад. Потім знову продовжували вживати спиртні напої і знову почався конфлікт між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 . Під час конфлікту ОСОБА_7 бив ОСОБА_10 по обличчю руками, схопив за петельки та кинув на підлогу та декілька разів вдарив його ногами по тілу. ОСОБА_11 вибігла на двір викликати поліцію.

З наведених вище пояснень вбачається, що показання свідка ОСОБА_11 з приводу обставин заподіяння тілесних ушкоджень померлому ОСОБА_10 повністю підтверджуються поясненнями свідка ОСОБА_12 , який також був безпосереднім очевидцем подій. Разом з тим, показання вказаних свідків узгоджуються з протоколом проведення слідчого експерименту від 13.02.2019 року, під час якого свідок ОСОБА_11 детально розповіла про події, які відбулися 02.02.2019 року. Зокрема той факт, що свідок ОСОБА_12 не бачив, як ОСОБА_7 бив ОСОБА_10 стільцем, про що вказувала свідок ОСОБА_11 , не може свідчити про відсутність вини обвинуваченого, оскільки зазначені свідки надали чіткі та послідовні покази обставин того вечора.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що прийшов до будинку ОСОБА_10 забрати ОСОБА_7 . Зайшов до будинку та побачив, що ОСОБА_10 лежить на дивані та спить. Він не був побитий. Тілесних ушкоджень не було. В будинку був ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_11 вибігла на вулицю та викликала поліцію. Коли виходили із будинку ОСОБА_12 вдарив ОСОБА_10 ногою по обличчю та з носа в нього потекла кров. Після чого той упав на підлогу, а ОСОБА_7 підняв та посадив на диван. Те, що ОСОБА_7 бив ОСОБА_10 не бачив. Потім він пішов до дому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 суду показав, що за викликом вони приїхали до подвір`я ОСОБА_11 . Зайшли до будинку та побачили, що на дивані лежить побитий та у крові чоловік. На їх запитання «хто це зробив?» , ОСОБА_11 відповіла, що її чоловіка ОСОБА_10 бив ОСОБА_7

Свідок ОСОБА_20 суду надав аналогічні покази, додав, що ОСОБА_7 вів себе зухвало, через що між ними та чоловіками відбувся конфлікт.

Крім показів цих свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується і іншими доказами.

Згідно з протоколом від 11.02.2019 року огляду трупа на трупі виявлено зовнішні тілесні ушкодження, а саме синець правої та лівої вушної раковини, синці верхньої та нижньої повік лівого повіка ока, синець верхньої повіки правого ока, садно лівої скроневої ділянки, садно лобної ділянки з права, садно лівого крила носу, синець лівої над і під ключичної ділянки, чисельні синці верхніх кінцівок, синці в проекції першої та другої плюсневих кісток. Внутрішні тілесні ушкодження субарахноїдальні крововили в потиличних областях мозочка, набряк набухання головного мозку, перелом лівої ключиці, перелом 2,3,4,5,6,7,8 ребер зліва, перелом 4,5,6,7,8 ребер зправа, крововилив у місцях переломів (а.с. 77-78).

Згідно з протоколом проведення огляду місця події від 06.02.2019 року, з фотоілюстратиною таблицею до нього, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , у ході проведення детального огляду житлового будинку з кімнати АДРЕСА_3 вилучено зі стільця за допомогою дистильованої води та медичного бинта зроблено змив зі слідами речовини бурого кольору, зі стільця за допомогою формагнітного порошка вилучено 4 папілярні узори, дерев`яний стілець (а.с.79-83).

Відповідно до висновку експерта № 100 від 18 квітня 2019 року у трупа ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, субдуральні крововиливи, субарахноїдальні крововиливи, уламковий перелом спинки носу, садно лівої скроневої ділянки, садна лобної ділянки, садно спинки носу, садно лівої виличної ділянки, садно на фоні синця на нижній повіці правого ока, синець верхньої повіки правого ока, синець верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, синець правої вушної раковини, синець лівої вушної раковини, забійна рана верхньої губи зі сторони слизової оболонки, уламковий перелом лівої ключиці, численні прямі та непрямі переломи ребер справа та зліва, синець плечового поясу зліва, синець правого колінного суглобу, синець І пальця лівої стопи. У ОСОБА_10 , в лівій частині обличчя виявлені наступні тілесні ушкодження: садно лівої скроневої ділянки, синець верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, синець лівої вушної раковини. Отже тілесні ушкодження на лівій частині обличчя трупа ОСОБА_10 : у вигляді садна лівої скроневої ділянки, синця верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, синця лівої вушної раковини в комплексі з тілесними ушкодженнями у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральних крововиливів, субарахноїдальних крововиливів, уламкового перелому спинки носу, саден лобної ділянки, садна спинки носу, садна на фоні синця на нижній повіці правого ока, синця верхньої повіки правого ока, синця правої вушної раковини, забійної рани зі сторони слизової оболонки верхньої губи мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення та знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження на лівій частині обличчя трупа ОСОБА_10 : у вигляді садна лівої скроневої ділянки, синця верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, синця лівої вушної раковини виникли від дії тупих предметів, садно за механізмом тертя, синці за механізмом удару. (а.с. 89-99).

Згідно висновку експерта № 46 від 11 лютого 2019 року у трупа ОСОБА_10 виявлені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, субдуральні крововиливи, субарахноїдальні крововиливи, уламковий перелом спинки носу, садно лівої скроневої ділянки, садна лобної ділянки, садно спинки носу, садно лівої виличної ділянки, садно на фоні синця на нижній повіці правого ока, синець верхньої повіки правого ока, синець верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивальний крововилив лівого ока, синець правої вушної раковини, синець лівої вушної раковини, забійна рана верхньої губи зі сторони слизової оболонки, уламковий перелом лівої ключиці, численні прямі та непрямі переломи ребер справа та зліва, синець плечового поясу зліва, синець правого колінного суглобу, синець І пальця лівої стопи. Дані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, синці, забійна рана субкон`юнктивальний крововилив за механізмом удару, садна за механізмом тертя, садно на фоні синця за поєднанням механізму удару та тертя. Дані тілесні ушкодження могли утворились 02.02.2019 року. Оскільки під час утворення черепно-мозкової травми кожне наступне тілесне ушкодження може збільшувати її прояви в цілому, оцінка ступеню тяжкості тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральних крововиливів, субарахноїдальних крововиливів, уламкового перелому спинки носу, садна лівої скроневої ділянки, саден лобної ділянки, садна спинки носу, садна лівої виличної ділянки, садна на фоні синця на нижній повіці правого ока, синця верхньої повіки правого ока, синця верхньої та нижньої повіки лівого ока, субкон`юнктивального крововиливу лівого ока, синця правої вушної раковини, синця лівої вушної раковини, забійної рани зі сторони слизової оболонки, також проводиться в комплексі. Отже весь описаний вище комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому лівої ключиці та численних прямих та непрямих переломів ребер справа та зліва з крововиливами в навколишні м`які тканини мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та не перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Тілесні ушкодження у вигляді синця плечового поясу зліва, синця правого колінного суглобу, синця І пальця лівої стопи мають ознаки легких тілесних ушкоджень та не перебувають в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті. Безпосередньою причиною смерті явився набряк-набухання головного мозку, внаслідок вищевказаної травми. (а.с. 100-108).

Таким чином, вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повній мірі підтверджується показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які в повній мірі узгоджуються між собою, даними слідчого експерименту, висновками експертиз та іншими доказами, які обґрунтовано визнані судом першої інстанції за достовірні. Показання свідка ОСОБА_13 спростовуються наведеними вище доказами. Обставини заподіяння одного удару ОСОБА_12 померлому ОСОБА_10 по обличчю не заперечуються і самим свідком ОСОБА_12 , однак наведене ніяким чином не виключає вину ОСОБА_7 .

Тому, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 з приводу заяви ОСОБА_21 (а.с.21), оскільки остання ніяким чином не спростовує винуватість ОСОБА_7 у вчинені інкримінованого злочину, а навпаки, в ній зазначено, що саме ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_10 . Ту ж саму інформацію свідок ОСОБА_21 повідомила працівникам поліції, коли вони приїхали за викликом.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст.ст.65, 66, 67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України за ч.2 ст. 121 КК України є тяжким злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, негативні характеристики за місцем проживання, те, що згідно медичної довідки Прилуцької центральної районної лікарні на обліку у лікаря психіатра не перебуває, згідно повідомлення Прилуцького наркодиспансера №1914 від 12.02.2019 року на диспансерному обліку не числиться і за медичною допомогою не звертався, протягом 2018 року притягувався до адміністративної відповідальності (а.п.111), раніше не судимий, також врахував відсутність пом`якшуючих обставин, та обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на вимоги ст.65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст.121 КК України є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого ОСОБА_7 , які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 18 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3