Деражнянський районний суд Хмельницької області
Справа № 673/2126/18
Провадження № 1-кп/673/9/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2020 р.м. Деражня

Деражнянський районний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника- ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000269 від 12.10.2018 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працюючого без оформлення трудових відносин, не одруженого, утриманців немає, із задовільним станом здоров`я, військовозобов`язаного, раніше не судимого

у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст. 263 КК України

встановив:

31.03.2018 року близько 21 год. ОСОБА_3 перебуваючи поблизу будинку культури, що по вул. Миру, 10 с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно здійснив два постріли із коротко ствольного гладкоствольного самозарядного пістолета, виготовленого шляхом переробки, саморобним способом (видалення заглушки) сигнального пістолета марки «ZORAKI-MOD 914-S»№ НОМЕР_1 , калібру 9mm Р.А.К. спорядженого патронами несмертельної (травматичної) дії калібру 9 mm в область передньої черевної стінки та лівого передпліччя ОСОБА_5 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді рани м`яких тканин передньої черевної стінки та рани лівого передпліччя, що загоїлися з утворенням рубців м`яких тканин передньої поверхні лівої половини черевної стінки та заднє-зовнішньої поверхні верхньої третини передпліччя лівої верхньої кінцівки і відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я.
Вищевказаними умисними діями, які виразились в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 не маючи відповідного дозволу на вогнепальну зброю, всупереч вимогам Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622 у період часу з лютого 2017 року по 31 березня 2018 року перебуваючи за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 виявив та зберігав короткоствольний гладкоствольний самозярядний пістолет, виготовлений шляхом переробки, саморобним способом (видалення заглушки), сигнального пістолета ZORAKI-MOD 914-S» № НОМЕР_1 , калібру 9mm Р.А.К. споряджений патронами несмертельної (травматичної) дії калібру 9 mm.

В подальшому, 31.03.2018 року близько 21 год. ОСОБА_3 знаходячись біля будинку культури по вул. Миру, 10 у с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області, зберігаючи при собі вказану вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, здійснив із неї два постріли в область черевної стінки та лівого передпліччя ОСОБА_5 , чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження. Далі, ОСОБА_3 , діючи умисно, не маючи передбаченого законом дозволу, незаконно перевіз зазначену вогнепальну зброю до місця свого проживання, що по АДРЕСА_1 , де в порушення вимог вищевказаного нормативно-правового акта, зберігав до 13.06.2018 року до виявлення та вилучення під час проведення обшуку працівниками Деражнянського ВП ЛВП ГУНП в Хмельницькій області.

Вищевказаними умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні вказаних злочинів не визнав та вказав, що дійсно 31.03.2018 року, спільно з ОСОБА_7 прибули на автомобілі в особистих справах у с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області, де зі слів ОСОБА_8 дізнався, що потерпілий безпідставно забрав у нього мобільний телефон. З метою з`ясування усіх обставин та повернення означеного телефона ОСОБА_8 , втрьох прослідували до сільського будинку культури, де як було відомо, перебував ОСОБА_5 . По дорозі, зі слів ОСОБА_8 дізнався, що потерпілий перебуває в стані алкогольного сп`яніння та є психічнохворим. Прибувши до будівлі будинку культури, ОСОБА_8 зайшов у середину, а коли вийшов за ним йшов незнайомий чоловік, який висловлювався у їхню адресу нецензурною лайкою та підійшовши наніс один удар кулаком руки в область обличчя ОСОБА_7 , та один удар в область його щелепи від чого він впав та втратив свідомість. Прийшовши у себе, помітив як потерпілий підіймає із землі каміння і кидає в його сторону, злякавшись, вирішив продемонструвати пістолет, який перебував у нього в наплічній сумці. Дістаючи пістолет випадково здійснив один постріл, проте потерпілий продовжував шукати та кидати каміння, після цього здійснив ще два постріли у повітря. Зауважив, що жоден із пострілів не був направлений в сторону ОСОБА_5 . Після цього втік з місця події та добігши до автомобіля спільно з ОСОБА_7 повернулися до м.Хмельницького. При цьому вказував, що потерпілий отримав вогнепальні поранення у смт Лозове, а він жодних дій направлених на їх заподіяння не вчиняв, оскільки постріли здійснював вгору. З приводу походження пістолета, вказав, що такий дістався йому після смерті вітчима, що мала місце в 2017 році, але оскільки був у непридатному стані, відніс його у ремонт та 31.03.2018 року забравши його, поїхав у с. Богданівці Деражнянського району, де біля будинку культури, з метою самооборони здійснив три постріли вгору. Після чого, привіз вказаний пістолет за місцем свого проживання та положив у трюмо, де його виявили під час обшуку працівники поліції. Про те, що пістолет являється вогнепальною зброєю та містить патрони станом на 31.03.2018 року не знав. Ремонт здійснював з наміром постріляти, проте після ремонту справність означеного пістолету не перевіряв.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим своєї вини, винуватість ОСОБА_3 , а саме за епізодом спричинення ОСОБА_5 умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я підтверджується наступними доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який підтвердив, що у зазначений у обвинувальному акті день мав конфлікт із ОСОБА_8 після чого забрав у нього мобільний телефон та пішов до клубу. Через 30-40хв., в період з 21год. до 22год. хтось із присутніх попросив його вийти з приміщення, мотивуючи тим, що на нього чекають. Вийшовши, за 10м. помітив приблизно двох чоловіків, які стояли. ОСОБА_3 (особа якого йому стала відома в серпні 2018 року) наказав підійти та повернути ОСОБА_9 телефон. Наближаючись до вказаних осіб у темпі звичайної ходи, на відстані близько 1,5м. помітив як обвинувачений витягнув руку в якій знаходився пістолет та направив в область його голови. Злякавшись, підняв ліву руку та в такий спосіб прикрив голову, після чого, почувши постріл, відчув як куля влучила йому в ліве передпліччя. Після цього, обвинувачений маючи намір залишити місце події, здійснив другий постріл, яким влучив в область живота, ближче до сонячного сплетіння. Після слів ОСОБА_3 «валимо», обоє хлопців почали тікати, а він зігнувшись від болі в області черевної порожнини, підняв каміння та кидав їм у слід по ногах, проте не влучив. Після отримання тілесних ушкоджень, одразу зателефонував сестрі, яка відвезла його до травмпункту м. Хмельницького і туди ж приїхала поліція.

Допитаний судом свідок ОСОБА_7 підтвердив як спільно із ОСОБА_3 прибув у с. Богданівці Деражнянського району, де біля будинку культури намагалися повернути ОСОБА_8 , мобільний телефон, який незаконно вибув із його володіння внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 . З цією метою, хтось із місцевих жителів покликав ОСОБА_5 , який на той час перебував у приміщенні клубу. Останній вибігши з приміщення, наблизився до них та несподівано наніс йому удар кулаком руки в область носа від чого почалася кровотеча. При цьому, бачив як потерпілий штовхнув ОСОБА_3 від чого той упав. В подальшому помітив як потерпілий підіймає з землі каміння та кидає в його сторону та вирішив тікати. Бачив як ОСОБА_3 підіймався з землі. Відбігши на певну відстань, яка перешкоджала спостерігати за подіями що відбувалися, почув два вихлопи, схожі на постріли. Після цього його наздогнав ОСОБА_3 та вони вдвох на автомобілі останнього залишили с. Богданівці Деражнянського району. Про те, що у ОСОБА_3 був пістолет за допомогою якого він того вечора здійснював постріли не було відомо. Зауважив, що після нанесення йому потерпілим удару, ОСОБА_8 не бачив, а тому вирішив, що він першим втік з місця події.
Свідок ОСОБА_8 показав як того вечора ОСОБА_5 забрав у нього мобільний телефон. Оскільки сам побоювався спілкуватися із потерпілим, про вказані обставини повідомив своєму знайомому ОСОБА_3 , який на той час спільно з ОСОБА_7 приїхали у с. Богданівці Деражнянського району. Разом вирішили поспілкуватися із потерпілим, який перебував у сільському будинку культури. Прослідуючи до вказаного приміщення, ОСОБА_3 з ОСОБА_7 залишилися очікувати на дворі, а він зайшовши до клубу, де ще раз звертався з проханням до потерпілого повернути телефон на що отримав відмову, після чого запросив його вийти із приміщення. Помітивши хлопців, ОСОБА_5 одразу пішов у їх сторону та запитав чи хочуть вони його бити. На вимогу ОСОБА_3 повернути телефон не реагував та знявши кофту, наніс удар в область носа ОСОБА_7 від чого той впав. Після цього, з кулаками накинувся на ОСОБА_3 . Злякавшись поведінки потерпілого, втік з місця пригоди та пробігши близько 300м. почув кілька звуків схожих на постріли. В подальшому зі слів ОСОБА_3 дізнався, що саме він за допомогою пістолета стріляв.
Свідок ОСОБА_10 , яка являється директором Богдановецького будинку культури показала, як весною 2018 року у вечірній час перебуваючи за місцем роботи почула два вихлопи, за звуком схожих на вистріли петард. Вийшовши на вулицю не помітила нічого дивно, після цього у приміщення клубу зайшов ОСОБА_5 , який забрав свої речі та вийшов. Зауважила, що потерпілий перебував у напівзігнутому стані і поволі йшов.

Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вказали, що були запрошені в якості понятих під час огляду місця події, а саме території, що поруч із будинком культури с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області. При цьому, ОСОБА_12 вказав, що бачив як вночі працівники поліції з ліхтариками проводили огляд місця події, в ході якого були вилучені 2 гільзи в різних місцях, після складання був оголошений протокол, який разом із сейф-пакетами, куди були поміщені гільзи, підписав. ОСОБА_11 також підтвердив оголошення протоколу огляду, який підписував та заперечив свою присутність під час виявлення та вилучення гільз. Зауважив, що всіх деталей не пам`ятає, що пов`язано із перенесеними двома мікроінсультами.

Допитані судом свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 підтвердили в суді свою присутність як понятих під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_3 , який проводився на дорозі, що поблизу будинку культури с. Богданівці Деражнянського району. В ході вказаної слідчої дії ОСОБА_3 в присутності свого захисника демонстрував події, які відбувалися з участю потерпілого ОСОБА_5 . При цьому остання зауважила, що захисник вказував ОСОБА_3 яким чином взяти у руки камінь та при цьому особисто підшукував камінець, який потім передав для обвинуваченого.
Також вказані свідки вказували на присутність в якості понятих під час слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 .

Згідно рапорту старшого інспектора ОСОБА_15 , 31.03.2018 року о 22год. 05хв. на службу «102» надійшло повідомлення від Коржинської про те, що 31.03.2018 року о 20.30 год. ОСОБА_5 перебуваючи поблизу будинку культури с. Богданівці Деражнянського району отримав від невстановленої особи, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення передньої стінки живота та лівого передпліччя заподіяні за допомогою невстановленого предмета, попередньо (травматичного пістолета).

Витягом із ЄРДР про внесення відомостей 01.04.2018 року за № 0000078 за вказаним рапортом із попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст. 296 КК України, а в подальшому перекваліфікація дій на ч.2 ст. 125 КК України, що було відображено в ЄРДР від 12.10.2018 року.
Згідно постанови начальника Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури від 12.10.2018 року з матеріалів вказаного кримінального провадження виділено в окреме провадження матеріали по факту вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 125 КК України про що були внесені відомості до ЄРДР за №0000269 від 12.10.2018 року.

Даними протоколу прийняття усної заяви ОСОБА_5 о 22год 53хв. 31.03.2018 року у м.Хмельницькому, згідно якої вказує на отримання того ж дня близько 20год. 30хв. тілесних ушкоджень від невстановлених осіб у с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області.

Згідно роздруківки даних про зв`язок кінцевого обладнання споживачів телекомунікаційних послуг, наданих ПАТ «Київстар» відповідно до ухвали слідчого судді Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23.04.2018 року- абонент з абонентським номером НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_3 31.03.2018 року в період часу з 19.48 год по 21.48год. перебував на території сільської ради с.Богданівці Деражнянського району Хмельницької області, що зафіксовано базовою станцією (Аз.210).

Протоколом огляду місця події та таблицею ілюстрацій від 01.04.2018 року, яким є частина дороги по вул. Пілотській с. Богданівці Деражнянського району, що розташована навпроти східної сторони Богдановецького будинку культури та на відстані 40м. від Богдановецької сільської ради, який проводився в присутності ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 . В ході даної слідчої дії були виявлені та вилучені два предмети зовні схожі на гільзи із маркуванням ПС-9 РА та ГП-9мм Р.А.
Вищевказаний протокол огляду місця події є належним доказом, оскільки він прямо підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення. Також вказаний доказ визнається допустимим, оскільки огляд проведено з дотриманням вимог ст. 237 КПК України. При цьому, істотних порушень прав і свобод ОСОБА_8 та понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на які посилається сторона захисту судом не встановлено. Всі троє осіб підтверджували свою присутність на місці, де проводився огляд, жодних скарг чи зауважень від них не поступало. Крім того, під час проведення даної слідчої дії, слідчий не зобов`язаний в силу ч.7 ст. 233 КПК України забезпечувати присутність понятих.

Даними висновку судово-медичної експертизи №724 у ОСОБА_5 станом на 31.03.2018 року (час обстеження лікарями-спеціалістами міського травматологічного центру Хмельницької міської лікарні) були виявлені тілесні ушкодження у вигляді ран м`яких тканин передньої поверхні лівої половини черевної стінки та заднє-зовнішньої поверхні верхньої третини передпліччя лівої верхньої кінцівки, які утворилися від дворазової окремої прямої дії тупих твердих предметів із круглою обмеженою контактуючою поверхнею, за механізмом «удар- роз`єднання тканин-занурення» про що свідчить локалізація, характер і властивості цих ушкоджень, які за своїми ознаками відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я. Характер та локалізація даних тілесних ушкоджень не є специфічними чи характерними для утворення їх при падінні людини з висоти власного зросту. Давність утворення тілесних ушкоджень не менше 3-х місяців до моменту обстеження потерпілого-10.08.2018 року.
Зазначений вище висновок експерта визнається допустимим доказом, оскільки експертиза проведене особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадженні, експерт був залучений з дотриманням вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновки експерта відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України. Підстави сумніватися у підсудності клопотання слідчого про призначення експертизи Хмельницькомуміськрайонному суду Хмельницької області у суду відсутні.

Також суд враховує, що копія травмкартки №301 була надана слідчому самим потерпілим ОСОБА_5 , що останній підтвердив в судовому засіданні. Те, що травмкарта видана на руки потерпілому також підтверджується інформацією Хмельницької міської лікарні від 27.07.2018 року. Крім того, ОСОБА_5 особисто 10.08.2018 року був присутній під час обстеження експертом.

Згідно інформації, наданої Хмельницькою міською лікарнею №631 від 27.07.2018 року ОСОБА_5 звертався за медичною допомогою в травмцентр Хмельницької міської лікарні о 21.55год 31.03.2018 року. Зі слів, травму отримав того ж дня о 20.30год. в с. Богданівці Деражнянського району Хмельницької області від невстановлених осіб зі зброї. Діагноз: вогнепальне поранення передньої стінки живота, верхньої треті лівого передпліччя.

Протоколом слідчого експерименту та фототаблицею до нього з участю потерпілого ОСОБА_5 від 21.09.2018 року, який в присутності понятих демонстрував яким чином та куди ОСОБА_3 здійснив два постріли. При цьому, показав, як першим пострілом влучив у ліве передпліччя, оскільки побачивши направлений пістолет у область голови, підніс ліву руку над головою, в такий спосіб прикриваючись. Після отримання поранення зменшував відстань до обвинуваченого, внаслідок чого той почав тікати та знову здійснив постріл, внаслідок чого поранення прийшлося у живіт. Після цього, вказував як кидав каміння в слід ОСОБА_3 , який біг від нього.

Даними протоколу слідчого експерименту з участю свідка ОСОБА_8 від 27.09.2018 року, який в присутності двох понятих продемонстрував, де відбувалася розмова ОСОБА_3 із потерпілим ОСОБА_5 з приводу повернення останнім належного свідку мобільного телефону. Після чого, відвернувшись від них почув постріли в бік потерпілого та злякавшись почав тікати до низу та чув як за ним бігли ОСОБА_3 та його товариш. Також, вказував, що чув як у їх слід падало каміння.
При цьому, суд не вбачає підстав для визнання вказаного доказу недопустимим, оскільки означеному свідку були роз`ясненні його права згідно ст.ст. 66,67 КПК України про що свідчить підпис останнього, тому доводи захисника з цього приводу є безпідставними.

Протоколом слідчого експерименту та фототаблицею до нього з участю підозрюваного ОСОБА_3 від 25.09.2018 року в ході якого останній демонстрував обставини перебування у с. Богданівці Деражнянського району та конфлікту там з ОСОБА_5 під час якого здійсним три постріли вгору.

Речовими доказами у виді двох гільз калібру 9 mm РА., які упаковані в сейф-пакет експертної служби МВС України за №2883605 та безпосередньо оглянуті в судовому засіданні.

З приводу доводів сторони захисту щодо порушення вимог статті 290 КПК України стороною обвинувачення, яка не відкрила речові докази (пістолет та дві гільзи) для ознайомлення суд враховує наступне.

Так, стороною захисту не ставився підсумнів факт наявності пістолета «ZORAKI-MOD 914-S» № НОМЕР_1 та двох гільз. Таке клопотання захисника не містить обґрунтування того, як міг вплинути на кінцевий висновок у цій справі факт ознайомлення сторони захисту із даними речовими доказами. Ознайомившись із такими речовими доказами захисник/обвинувачений не в змозі виявити жодних нових обставин, аніж ті, що встановлені підтверджуючими доказами у справі, зокрема, протоколами огляду місця події, обшуку житла та висновком судової експертизи зброї.

З огляду на викладене, клопотання сторони захисту є безпідставним.

Вказані гільзи згідно висновку судової експертизи зброї №3.1/3.2-0107:18 від 24.07.2018 року, яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.06.2018 року є гільзами пістолетних патронів несмертельної (травматичної) дії калібру 9 mm Р.А., з яких одна виробництва фірми ТОВ «ВТК Шмайсер» (Україна) одна виробництва фірми ТОВ «АСКА» (Україна). Дані гільзи були стріляні із пістолета «Zoraki-MOD 914-S № НОМЕР_1 , який, також, наданий на експертизу.

Суд не вбачає підстав для визнання означеного доказу недопустимим та враховує, що експертиза проведене особою, яка може бути згідно із ст.69 КПК України експертом у кримінальному провадженні, експерт був залучений з дотриманням вимог ст.ст.242-244 КПК України, висновки експерта відповідають вимогам ст.ст.101-102 КПК України. Підстави сумніватися у підсудності клопотання слідчого про призначення експертизи Страрокостянтинівському районному суду Хмельницької області у суду відсутні. Доводи захисника щодо неспроможності висновків експерта базуються лише на власних знаннях та припущеннях. При цьому, клопотання про призначення повторної судової експертизи зброї стороною захисту не заявлялося.

Крім того, надаючи оцінку показанням обвинуваченого та доводам сторони захисту, які фактично зводилися до того, що ОСОБА_3 по відношенню до ОСОБА_5 діяв в стані необхідної оборони, суд враховує наступне.

В ході судового розгляду свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які були безпосередніми учасниками вказаної події стверджували, що потерпілий, вибігши із клубу був агресивний та одразу наніс удар останньому в область носа, зламавши його, після чого штовхнув (накинувся з кулаками) на ОСОБА_3 . В подальшому кидав в сторону ОСОБА_3 каміння. Обидва чули кілька хлопків, що були схожі на постріли, проте в той момент уже втекли з місця пригоди.

Такі ж обставини ОСОБА_3 в присутності свого захисника ОСОБА_4 демонстрував в ході проведення з ним слідчого експерименту 25.09.2018 року, що підтверджується відповідним протоколом та фототаблицею до нього, при цьому вказував що від отриманого удару ОСОБА_5 впав на землю.

Згідно ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної та достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж.

Стан необхідної оборони виникає як в момент вчинення суспільно-небезпечного посягання, так і у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди.

В даному випадку, суд враховує, що злочин, який пов`язаний із незаконним заволодінням ОСОБА_5 мобільним телефоном ОСОБА_8 на момент заподіяння тілесних ушкоджень за даним обвинуваченням закінчився.

Вирішуючи питання щодо наявності реальної загрози життю будь-кому із очевидців - ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , суд враховує, що сторона захисту не надала жодного належного, допустимого та достатнього доказу на підтвердження того, що на момент спричинення тілесних ушкоджень потерпілому обвинувачений перебував в обстановці захисту від посягання зі сторони ОСОБА_5 . Таких доказів не здобуто і судом. При цьому, як стверджували обвинувачений та свідок ОСОБА_7 з приводу отриманих тілесних ушкоджень за медичною допомогою не зверталися, камінням, яке кидав в їх сторону потерпілий шкода здоров`ю також не була завдана.

Показання ж свідка ОСОБА_8 викликають у суду сумніви у їх правдивості, оскільки останній в ході проведення з ним слідчого експерименту, який відбувався 27.09.2018 року не вказував на нанесення ударів потерпілим ОСОБА_5 будь-кому із учасників, а лише зазначив про вчинення пострілів обвинуваченим в сторону потерпілого.

Свідчення наданні вказаним свідком у суді, суд пов`язує як з дружніми відносинами останнього із обвинуваченим так і наданням йому захисником ОСОБА_4 правової допомоги у іншому кримінальному провадженні.

Також, стійкі дружні відносини наявні між обвинуваченим та свідком ОСОБА_7 .

Крім того, заслуговує на увагу і те, що конфлікт, який був ініційований саме ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбувався на дорозі, на відкритій території, де не було очевидних перешкод чи обмежень для вільного пересування, тому обвинувачений мав можливість уникнути конфлікту. При цьому, суд звертає увагу, що місце події вільно залишили інші учасники конфлікту - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Разом з тим, суд критично відноситься до посилань захисту щодо неможливості обвинуваченого залишити місце пригоди, в силу наявного позаду нього пам`ятника, оскільки такі повністю спростовуються фототаблицею, долученою до протоколу слідчого експерименту з участю останнього від 25.09.2018 року, який проводився в присутності захисника.

Також безпідставними є посилання сторони захисту з цього приводу на речовий доказ у вигляді каменю, який був оглянутий судом.

Вказаний камінець в розумінні ст. 98 КПК України не може бути доказом, останній не має певних індивідуальних ознак чи властивостей. Як стверджувала свідок ОСОБА_14 , такий був виявлений захисником під час слідчого експерименту з участю обвинуваченого 25.09.2018 року, тобто більше ніж через п`ять місяців від події, яка є предметом розгляду даного кримінального провадження.

Враховуючи зібрані докази, судом не встановлено обставин, які свідчили б про перебування обвинуваченого у стані необхідної оборони, зокрема, не встановлено наявності дійсного суспільно-небезпечного посягання.

За фактичними обставинами, встановленими судом після отримання відмови потерпілого повернути мобільний телефон ОСОБА_8 , дії ОСОБА_3 мали активний характер, він дістав пістолет та здійснив два цілеспрямованих постріли в бік потерпілого, між цими діями і їх наслідками у вигляді заподіяння останньому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я існував прямий причинний зв`язок.

Наведені обставини, в сукупності з даними про характер спричинених тілесних ушкоджень, які заподіянні із застосуванням вогнепальної зброї переконливо свідчать, що обвинувачений усвідомлював можливість настання негативних наслідків своїх дій, тобто його умисел був спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому.

З огляду на дослідженні у судовому засіданні докази, суд вважає безпідставними посилання органу досудового розслідування та обвинуваченого ОСОБА_3 про здійснення останнім 31.03.2018 року близько 21год. в с. Богданівцях Деражнянського району Хмельницької області трьох пострілів з пістолета «Zoraki-MOD 914-S» № НОМЕР_1 та знаходить доведеним здійснення ним за вказаних у обвинувальному акті обставин двох пострілів, які мали наслідком заподіяння потерпілому ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

По епізоду придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, вина ОСОБА_3 крім його показань, підтверджується наступними доказами.
Показаннями свідка ОСОБА_16 , яка підтвердила, що проживала спільно із ОСОБА_17 у володінні якого був неробочий пістолет. Після його смерті у лютому 2017 році вказаний пістолет продовжувала зберігати. Зауважила, що за життя ОСОБА_18 спілкувався із її сином ОСОБА_3 з приводу доцільності ремонту означеного пістолета.

Свідок ОСОБА_19 в суді показав, що був присутній в якості понятого при проведенні обшуку за місцем проживання обвинуваченого. Обшук проводили працівники поліції, в присутності ще одного понятого та дівчини, яка на той час проживала у квартирі, а в подальшому підійшов і господар житла. В ході обшуку в квартирі були виявлені та вилучені набої, два пістолета та речовина схожа на коноплі, після чого підписав складений слідчим протокол.

Витягом із ЄРДР № 0000225 від 03.09.2018 року про внесення відомостей за фактом виявлення пістолета «Zoraki-MOD 914-S» за місцем проживання ОСОБА_3 за ч.1 ст. 263 КК України.

Згідно постанови начальника Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури від 17.09.2018 року матеріали досудового розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 263 , ч.1 ст.309 та ч.1 ст. 263 КК України об`єднанні в одне провадження за № 0000078, що відображено в ЄРДР від 12.10.2018 року.

Згідно постанови начальника Деражнянського відділу Хмельницької місцевої прокуратури від 12.10.2018 року з матеріалів вказаного кримінального провадження виділено в окреме провадження матеріали по факту вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 125 КК України про що були внесені відомості до ЄРДР за №0000269 від 12.10.2018 року.

Даними протоколу обшуку квартири АДРЕСА_2 та відеозаписом вказаної слідчої дії від 13.06.2018 року, який було проведено у відповідності до ухвали слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 09.06.2018 року.

В ході обшуку в коридорі по праву сторону від вхідних дверей, під час огляду розміщеного там же трюмо, у шухляді виявлений предмет схожий на травматичний пістолет з написом на затворі «Zoraki-MOD 914-S», на рамці наявний номер № НОМЕР_1 . В рукоятці пістолета наявний магазин в якому наявний предмет схожий на патрон калібру 9mm, при цьому курок зведений, а патрон знаходиться у патроннику.

У кімнаті № 1, що по праву сторону від входу до квартири у шухляді стола на якому розміщений телевізор, виявлено: предмет схожий на пістолет марки «ТТ» на затворі якого наявні написи латинню, пластикову колбу із кульками для пневматичних пістолетів у кількості 36шт., предмет схожий на корпус гранати із маркуванням «106, 11-71Т», два предмета схожі на набої до сигнального пістолета, предмет схожий на кулю, балончик із газом з надписом «Rosman», чотири стріляні гільзи калібру 7,62mm, 6 стріляних гільз 5,45 mm, 5 стріляних гільз калібру 9 mm, кулю, 2 набої калібру 7,62 mm, 1 патрон калібру 5,45 mm та 4 предмета, які схожі на патрон калібру 9 mm, 1 предмет схожий на патрон мисливської рушниці калібру 16 mm та металеву упаковку круглої форми із набоями до пневматичної зброї, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_3 . Також, в даній кімнаті на стелажі виявлено ніж із рукояткою із козиної лапи, в дивані пластикову коробку із подрібненою речовиною рослинного походження, зеленого кольору також речовину рослинного походження, зеленого кольору у виді насіння виявлено у тумбочці бежевого кольору у цій же кімнаті.

Вирішуючи клопотання сторони захисту щодо недопустимості вказаного протоколу обшуку, суд враховує наступне.

Порядок проведення обшуку, регламентовано положеннями ст. 236 КПК України.

Як вбачається з протоколу обшуку та відеозапису даної слідчої дії така розпочата в присутності ОСОБА_20 , яка назвалася знайомою обвинуваченого ОСОБА_3 , яка тимчасово проживала у означеній квартирі, їй же було вручена копія ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку житла, що підтверджується підписом. В ході проведення обшуку прибув ОСОБА_21 , який згідно даних Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради від 14.05.2018 року являється співвласником даного житла та якому по закінченню була вручена копію протоколу обшуку, що також стверджується підписом. За таких обставин слідчим дотримано вимог ч.3 та ч.9 ст. 236 КПК України.

При цьому, будь-яких даних, що ОСОБА_20 являється орендарем зазначеного житла ані вона, ані сторона захисту в судовому засіданні не надала. При цьому, суд враховує, що такий обшук був проведений безпосередньо від початку до його закінчення в присутності ОСОБА_20 , а тому не вбачає в цьому порушення її прав чи законних інтересів.

Крім того, суд враховує, що стороною захисту як в ході досудового розслідування так і судового розгляду, ухвала слідчого судді Летичівського районного суду Хмельницької області від 09.06.2018 року про надання дозволу на проведення обшуку означеного житла не викликала сумнів.

У суду також відсутні будь-які підстави вважати, що така ухвала постановлена з порушенням правил територіальної підсудності.

Згідно вимог ч.1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором.

Як вбачається із ухвали слідчого судді уповноваженими на проведення обшуку житла квартири АДРЕСА_2 визначено ряд слідчих СВ Деражнянського ВП ЛВП ГУНП, в тому числі ОСОБА_22 та оперативних працівників цього ж відділу. Згідно протоколу обшуку та оглянутого судом відеозапису вказаної слідчої дії встановлено, що така проводилася слідчим ОСОБА_22 із залученням оперативних працівників - ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які відповідно до наказу №310 від 01.06.2018 року входять до складу слідчо-оперативної групи. Також, є неналежними доводи сторони захисту в підтвердження даного клопотання про недопущення до участі у вказаній слідчій дії захисника, оскільки про участь такого ні ОСОБА_20 , ні ОСОБА_21 не заявляли.

Надуманими є посилання сторони захисту про проведення обшуку працівниками поліції, які мали при собі сумки, що дозволяло щось класти чи витягувати з них, оскільки такі спростовуються відеозаписом слідчої дії.

Відсутність в протоколі даних про спеціалістів-вибухотехніків, які були залученні в ході обшуку після віднайдення корпусу гранати, що не являється предметом означеного кримінального провадження, не свідчить про незаконність проведення означеної слідчої дії.

Крім того, слідчим на виконання вимог абз.2 ч.7ст. 223 КПК України для участі в обшуку житла запрошенні двоє понятих ОСОБА_27 та ОСОБА_19 , що крім протоколу обшуку та відеозапису слідчої дії, підтвердив в суді допитаний в якості свідка ОСОБА_19 .

Неможливість допиту в судовому засіданні іншого понятого- ОСОБА_27 та інші доводи сторони захисту з приводу недопустимості вказаного доказу, на думку суду, не впливають на законність проведення вказаної слідчої дії.

Оглянутим в судовому засіданні речовим доказом пістолетом «Zoraki-MOD 914-S», № НОМЕР_1 , який, зі слів обвинуваченого, схожий на той, що був вилучений під час обшуку за місцем його проживання.

Згідно висновку судової експертизи зброї №3.1/3.2-0107:18 від 24.07.2018 року, яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 19.06.2018 року наданий на експертизу пістолет «Zoraki-MOD 914-S», номер № НОМЕР_1 належить до категорії вогнепальної зброї, є короткоствольним, гладкоствольним самозарядним пістолетом виготовленим шляхом переробки, саморобним способом (видалення заглушки) сигнального пістолета «Zoraki-MOD 914-S», номер № НОМЕР_1 калібру 9 mm, який придатний для проведення пострілів.

При цьому, доводи та посилання сторони захисту на інструкцію по експлуатації до використання пістолета «Zoraki-MOD 914-S», згідно якої такий являється сигнально-стартовим пістолетом є не доречними та не приймаються до уваги судом, оскільки згаданим експертним дослідженням встановлено факт його переробки у вогнепальну зброю.

Даними протоколу огляду та фототаблицею до нього від 12.10.2018 року пістолета «Zoraki-MOD 914-S», № НОМЕР_1 , який надійшов з експертної служби упакованим до сейф-пакету №4105359.

Згідно відомостей бази ІІПС «АРМОР-зареєстрована зброя» у власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованої зброї немає та на обліках дозвільної системи як власник зброї раніше не перебував.

При цьому, суд критично оцінює показання ОСОБА_3 щодо відсутності умислу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї в силу відсутності розуміння про зброю, її складові, несправності пістолета до подій, які мали місце 31.03.2018 року, оскільки такі спростовуються даними протоколу обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 , де серед його особистих речей було виявлено крім пістолетів, ножі, патрони, в тому числі і стріляні гільзи калібру 9mm.

В цілому позиція обвинуваченого та його захисника свідчить про намагання ОСОБА_3 уникнути передбаченої законом відповідальності за вчинене.

Також, у кримінальному провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_8 заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі судового розгляду.

Посилання на такі обставини ґрунтуються виключно на твердженнях самого обвинуваченого та його захисника, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо процесів в державі, діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості та необ`єктивності, вільному тлумаченні кримінального закону, що не можна визнати допустимими доказами.

При цьому, під час судового розгляду не встановлено доказів, щоб ОСОБА_3 чи його захисник (окрім запитів та клопотань )звертались із заявами чи скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за досудовим розслідуванням чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, зокрема начальника СВ Деражнянського ВП ЛВП ГУНП, а тому такі твердження безпідставні.

Таким чином, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд прийшов до переконання, що діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 мали місце, що вони містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125 та ч.1 ст. 263 КК Укаїни відповідно, а також, що обвинувачений винуватий у їх вчиненні, за що підлягає покаранню. Судом зазначені вище умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, кваліфікуються за ч.2 ст.125 КК України, а придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу за ч.1 ст. 263 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд на підставі ст.ст.65,66-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, які згідно із ст.12 КК України являються злочином невеликої тяжкості, а також тяжкий злочин.

За матеріалами справи ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, із задовільним станом здоров`я, працює без оформлення трудових відносин, за даним обвинуваченням вину у вчиненні злочинів не визнав.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання судом враховується досудова доповідь представника персоналу органу пробації щодо високого ризику вчинення ОСОБА_3 повторних кримінальних правопорушень та високого ризику небезпеки для суспільства.

З урахуванням викладеного, на переконання суду ОСОБА_3 необхідно призначити покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі в мінімальних межах санкції вказаної статті та за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті з визначенням остаточного покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім цього, з урахуванням конкретних обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе звільнити його на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без ізоляції від суспільства і таке покарання буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період дії іспитового строку на нього слід покласти передбачені ст.76 КК України обов`язки.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися. Запобіжний захід не обирався.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи зброї в розмірі 2860грн., у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371,373-375 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.125 КК України та ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання за:

ч.2 ст. 125 КК України 1 рік обмеження волі;

ч.1 ст. 263 КК України- 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки.

Згідно ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Після набрання вироком законної сили:

-речові докази у справі: камінець, який переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Деражнянського ВП ЛВП ГУНП у Хмельницькій області, пістолет «Zoraki-MOD 914-S», № НОМЕР_1 , полімерний пакет з марлевим тампоном, сейф-пакет №4392181(первинне пакування), упаковані в сейф-пакет експертної служби МВС України №4105359, дві гільзи калібру 9 mm РА., поміщенні у сейф-пакети №4420942 та №4420947 (первинне пакування) упаковані в сейф-пакет експертної служби МВС України № 2883605, які переданні на зберігання до сейфу вилученої зброї Деражнянського ВП ЛВП ГУНП в Хмельницькій області-знищити;

-процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2860грн. стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Деражнянський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення. Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження.

Суддя ОСОБА_1