Справа № 953/2515/20
н/п 1-кс/953/5272/20
УХВАЛА
"07" липня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
Власник майна, його представник до судового засідання не з`явились, подали заяву, в якій клопотання підтримали, просили справу розглянути за своєї відсутності.
Слідчий до судового засідання не з`явилась, подала заяву, в якій проти задоволення клопотання не заперечувала, просила справу розглянути за своєї відсутності.
Прокурор до судового засідання не з`явився, подав заяву, в якій проти задоволення клопотання заперечував, просив справу розглянути за своєї відсутності.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, справи №1-кс/640/953/1548/20, доходить наступного:
Таким чином, мета з якою на вказаний транспортний засіб накладався арешт, тобто його дослідження в якості речового доказу, - досягнута.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Окрім того, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі Агосі проти Об`єднаного Королівства). Тобто заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
Оскільки арешт майна може бути накладений як з позбавленням права користування, так і без такого, слідчий суддя, відповідно положень п.5 ч.3 ст.173, ч.4 ст. 173 КПК України, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження вбачає підстави для часткового задоволення клопотання, а саме: скасування застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в частині позбавлення права власника на користування арештованим автомобілем.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за можливе повернути арештований автомобіль в користування власнику ОСОБА_3 .
Однак, беручи до уваги, що досудове розслідування триває, що не виключає подальших слідчих дій, для проведення яких може знадобитися зазначений автомобіль, підстав скасування його арешту не вбачається.
У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, за неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1