Справа № 308/4907/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 травня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання cлідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21 травня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, погоджене прокурором про арешт майна,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21 травня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, погоджене прокурором про арешт майна.
Клопотання мотивує наступним:

В ході досудового розслідування встановлено, що 21.05.2020 року в чергову частину Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення, про те, що в селі Велика Добронь по вулиці Малодобронська неподалік будинку №121, Ужгородського району трапилась дорожньо-транспортна пригода. Виїздом СОГ на місце події було встановлено, що громадянин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , рухаючись по автодорозі М-25 сполученням «КПП «Соломоново» - Велика Добронь - Яноші» в напрямку міста Чоп, Ужгородського району, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи транспортним засобом марки «BMW» р.н.з. Угорщини НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не вибрав безпечну швидкість, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним та за умов видимості у напрямку руху допустив зіткнення за межами своєї смуги руху, а саме на краю проїзної частини по напрямку руху в задню частину велосипеда марки «Ardis» білого кольору на якому рухався громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 . В результаті даного велосипедист громадянин ОСОБА_5 помер на місці події.

21 травня 2020 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

21 травня 2020 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «BMW E46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 та велосипед марки «Ardis» модель «Meddina» було вилучено, а в подальшому транспортний засіб та велосипед поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останні є тимчасово вилученим майном.

Як зазначено у клопотанні, хто являється власником транспортного засобу орган досудового розслідування не встановив, оскільки на момент дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_4 було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Згідно з положеннями абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Окрім цього, відповідно до кримінального процесуального закону арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (ч. 3 ст. 170 КПК України).

При цьому речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

У клопотанні вказано, що 21 травня 2020 року постановою слідчим слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, автомобіль марки «BMW E46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 та велосипед марки «Ardis» модель «Meddina» визнані речовими доказами.

Слідчий звертає увагу, що згідно з п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як зазначено слідчим, вказаний транспортний засіб вважається предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, його перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

Слідчий вказує на те, що перебування вказаного автомобіля на зберіганні у власника або особи, яка користується даним автомобілем у зв`язку з їхньою заінтересованістю, що може виразитися у пошкодженні, перетворенні, псуванні, приховуванні згаданого вище майна, може вплинути повноту та достовірність проведеної експертизи, оскільки на даний час на автомобілі знаходяться сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження допускається, якщо слідчий, прокурор доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас відповідно до ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що оскільки автомобіль марки автомобіль марки «BMW E46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 та велосипед марки «Ardis» модель «Meddina» визнані речовими доказами, останні можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Окрім того слідчий вказує на необхідність врахувати, що без наявності вказаного транспортного засобу та велосипеду не видається можливим проведення низки експертних досліджень, а саме: експертизи технічного стану автомобіля, транспортно-трасологічну, авто технічної експертизи та проведення слідчих експериментів за участю вказаного автомобіля та велосипеда, які є вкрай необхідними для забезпечення всебічного та повного досудового розслідування.

За приписами ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий у клопотанні також звертає увагу, на те що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний створити необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. 6 ст. 22 КПК України).

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, керуючись ст. ст. 2, 9, 16, 36, 131, 132,167, 170,171 КПК України, слідчий просить: накласти арешт на автомобіль марки «BMW E46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 , який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке наразі перебуває в родини підозрюваного. Накласти арешт на велосипед марки «Ardis» модель «Meddina», який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55. Заборонити використання та розпоряджання автомобілем марки «BMW E46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 та визначити місце його зберігання за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55. Заборонити використання та розпоряджання велосипедом марки «Ardis» модель «Meddina», та визначити місце його зберігання за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55. Заборонити використання та розпоряджання свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та визначити місце зберігання при матеріалах кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином подав рапорт в якому просив проводити розгляд за його відсутності. Окрім того, просив долучити до матеріалів клопотання постанову про призначення транспортно-трасологічної та автотоварознавчої експертиз.
Власники майна, в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином. Однак їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

При розгляді клопотання встановлено, що 21 травня 2020 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «BMW E46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 та велосипед марки «Ardis» модель «Meddina» було вилучено, а в подальшому транспортний засіб та велосипед поміщено на спец майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП за адресою: с. Оноківці, вул. Головна, 55 Ужгородського району, так як останні є тимчасово вилученим майном.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля марки «BMWE46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 перебував підозрюваний ОСОБА_4 . Однак, не надається на даний час встановити власника вказаного транспортного засобу, оскільки на момент його вилучення у водія було відсутнє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

При цьому досудовим розслідуванням також встановлено, що велосипедом марки «Ardis» модель «Meddina» керував потерпілий ОСОБА_5 .

Відповідно до абз.1 ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Із вказаним клопотанням слідчий звернувся до слідчого судді відповідно до вимог КПК України наступного робочого дня, так, клопотання датовано 22.05.2020 року та направлено до суду поштовим зв`язком (дата на поштовому штампі відповідає даті клопотання). Вказане клопотання до суду надійшло 26.05.2020р., про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Ужгородського міськрайонного суду.

До матеріалів клопотання додано постанову слідчого від 21.05.2020 року про визнання автомобілю марки «BMWE46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 та велосипед марки «Ardis» модель «Meddina» на якому рухався потерпілий ОСОБА_5 , які оглянуті та вилучені в ході протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 21.05.2020 року речовими доказами по даному кримінальному провадженні і приєднано їх до даного кримінального провадження в якості речових доказів. Окрім того, постановлено, речові докази зберігати на майданчику тимчасового утримання в с. Оноківці, вул. Головна, 55, на території Ужгородського РВП Ужгородського ВП до вирішення питання по суті та в камері речових доказів після проведення експертних досліджень.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує також те, що в рамках даного кримінального провадження призначено експертизу технічного стану автомобіля, та транспортно-трасологічну експертизу, так відповідні постанови направлено до Закарпатського НДЕКЦ згідно супровідних листів від 25.05.2020 року за вих. №2681/106/25/2-20 та № 2680/106/25/2-20.

За таких обставин слідчий суддя, вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, а саме: автомобіля марки «BMWE46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 та велосипед марки «Ardis» модель «Meddina», враховує можливість використання їх як доказів у даному кримінальному провадженні, оскільки за їх допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в цій частині.
При цьому щодо накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу слідчий суддя вважає за необхідне вказати на те, що:
Слідчим у клопотанні зазначено, що свідоцтво про право власності на транспортний засіб при огляді місця ДТП не вилучався. Окрім того, слідчий суддя, вважає, що слідчим не доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на викладене вважаю, що в частині накладення арешту на майно, а саме щодо свідоцтва реєстрацію транспортного засобу, клопотання до задоволення не підлягає.
Крім того, прохання слідчого визначити місце зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання cлідчого слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000600 від 21 травня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, погоджене прокурором про арешт майна,- задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «BMWE46» p.н.з. Угорщини НОМЕР_1 , який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55.

Накласти арешт на велосипед марки «Ardis» модель «Meddina», який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1