Справа № 183/947/20
№ 1-кп/183/1024/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000251 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія, АР Крим, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом, старшини 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону - техніка 1 механізованого батальйону, у військовому звані "старшина", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 413 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
12 лютого 2015 року під час щорічної мобілізації ОСОБА_3 був призваний на строкову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
05.05.2015 року наказом № 106 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 призначено на посаду старшого стрільця 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону, ВОС - НОМЕР_2 , у військовому званні "старший солдат".
В подальшому ОСОБА_3 наказами командира військової частини НОМЕР_1 були присвоєнні чергові звання: 01.10.2015 року наказом № 231 - "молодший сержант"; 12.04.2016 року наказом № 50-п - "сержант" та 15.04.2017 року наказом №37-РС - "старший сержант".
01.02.2018 року наказом № 35 командира військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 призначено на посаду старшини 2 механізованої роти 1 механізованого батальйону - техніка 1 механізованого батальйону, ВОС - НОМЕР_3 та наказом №250рс від 03.12.2018 року ОСОБА_3 присвоєне чергове звання "старшина".

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, та згідно з текстом ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно Закону України «Про затвердження Указу Президента України про часткову мобілізацію», з 20 січня 2015 року в Україні діє особливий період.
Відповідно до вимог ст. ст. 9,11,12,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, старшина ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку та сумлінно і чесно виконувати обов`язки, віддано служити Українському народові, зобов`язаний берегти державне майно та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Згідно п. 2 Наказу Міністра оборони України від 29 червня 2005 року № 359 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», зброя, боєприпаси та інше військове майно видається під особистий підпис в книзі обліку наявності та руху військового майна в підрозділі та в книзі обліку військового майна, виданого в тимчасове користування. Відповідно до п. 2 розділу 10 зазначеної Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі. Відповідно до п. 4 розділу 10 вказаної Інструкції, у поході стрілецька зброя переноситься на ремені, який повинен бути міцно пристебнутий та правильно підігнаний.
Також вимоги «Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225 (далі Положення) чітко визначають порядок зберігання військового майна. Відповідно до ст. 13 вказаного Положення військове майно зберігається з дотриманням вимог, передбачених документацією заводів-виробників. Умови зберігання цього майна повинні забезпечувати збереження його належного якісного (технічного) стану, виключати можливість втрати та відповідати вимогам вибухопожежобезпеки.
20.03.2019 року відповідно накладної № 105/ООС від 20.03.2019 за старшиною ОСОБА_3 закріплено особисту зброю - пістолет ПМ серія НОМЕР_4 та в той же день отримано для службового користування.
Відповідно бойового розпорядження оперативно тактичного угрупування "Схід" від 02.07.2019 року № ОТУ-С/ЦОУ/75Т старшина ОСОБА_3 з особистою зброєю - пістолетом ПМ серія НОМЕР_4 , 10 липня 2019 року виконував завдання з переміщення особового складу, техніки та озброєння військової частини НОМЕР_1 до пункту постійної дислокації в АДРЕСА_2 для відновлення боєздатності.
10 липня 2019 року, в період часу з 00.00 годині до 01.00 години, більш точний час в xоді досудового розслідування не встановлено, старшина ОСОБА_3 повертаючись з зони проведення ООС (операції об`єднаних сил) до місця постійної дислокації в/ч НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись в плацкартному вагоні у складі військового ешелону, проїжджаючи біля станції в АДРЕСА_3 , через природну потребу вийшов до міжвагонного переходу, діючи у порушення вимог ст. ст. 9,11,12,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1.14, п. 2, 4 розділу 10 Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра обороні України від 29 червня 2005 року № 359, ст. 13 «Положення про затвердження Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах України» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 4 серпня 2000 року № 1225, в умовах особливого періоду, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, однак легковажне розраховуючи на їх відвернення, не переносив ввірений йому для службового користування ПМ № НОМЕР_4 на міцно пристебнутому ремені, внаслідок чого, під час руху вагону, допустив втрату до бокового отвору у міжвагонному переході на шпали свого штатного пістолету ПМ № НОМЕР_4 , вартістю 3684,48 гривень, ввіреного йому для службового користування, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину і жодного з них він не оспорює. Показав, що дійсно 12.02.2015 року був призваний на строкову службу, після чого 05.05.2015 року підписав контракт з в/ч НОМЕР_1 . 20.03.2019 року дійсно йому було видано та за ним закріплено пістолет але 10.07.2019 року під час переміщення до зони постійної дислокації, пістолет був закріплений на ремені, який не був пристебнутий і під власною вагою він зісковзнув та впав між шпалами, і тому виключно по власній необережності він втратив зброю. На даний час змінив своє ставлення до використання та носіння зброї, відноситься до цього більш відповідально, шкоду завдану кримінальним правопорушенням відшкодував, в частині сплати вартості пістолета. У скоєному щиро кається і бажає продовжувати військову службу.
В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 413 КК України, як втрата ввіреної для службового користування зброї, внаслідок порушення правил її зберігання, вчинена в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обтяжуючих його покарання обставин згідно ст. 67 КК України не встановлено.
Щире каяття ОСОБА_3 , активне сприяння розкриттю злочину визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання.

Крім того, обвинувачений є особою, що раніше не судима, скоєний ним злочин відноситься до категорії середньої тяжкості, вину визнав повністю, на обліках не перебуває (а.п.33а,33б,35,36), за місцем проходження служби характеризується позитивно (а.п.30,38), є учасником бойових дій (а.п.39).

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без ізоляції його від суспільства, у зв`язку з чим йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, що буде достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 413 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Копію вироку ОСОБА_3 , вручити негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1