Справа № 351/2446/19
Провадження № 1-кп/351/32/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000238 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, згідно ст. 89 КК України не судимого,-

обвинуваченого за ст. 126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив домашнє насильство за наступних обставин.

Так, обвинувачений, протягом тривалого часу, умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично вчиняє фізичне та психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 , 1992 р.н., з якою він перебував у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої ОСОБА_6 .

Зокрема, 18.11.2018 р. приблизно о 20:30 год., 27.11.2018р. близько 20:00 год. та 27.05.2019р. близько 19:30год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання ОСОБА_6 , яке розташоване по АДРЕСА_2 , вчинив відносно останньої психологічне насильство, що виразилося у словесних образах потерпілої, висловлюванні нецензурною лайкою щодо ОСОБА_6 , завданні морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності.
Систематичні умисні протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_4 спрямовані на вчинення фізичного та психологічного насильства, спричинили потерпілій ОСОБА_6 моральні страждання та біль.
Обвинувачений ОСОБА_4 , у ході розгляду справи, вину визнав, зазначив, що неодноразово вчиняв щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_6 психологічне насильство, що проявилось у словесних образах та нецензурній лайці, щиро розкаявся, зрозумів неправомірність свого вчинку. Просив призначити покарання не пов"язане з громадськими роботами, оскільки за станом здоров"я не може фізично працювати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні вказала, що її колишній чоловік ОСОБА_4 неодноразово ображав її нецензурними словами та погрожував фізичною розправою. Подала до суду заяву, в якій висловила свою позицію, щодо призначення міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме просила його суворо не карати.

Крім визнання своєї вини, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими доказами, які згідно ст. 358 КПК України досліджені судом.

Згідно Витягу з ЄРДР від 01.10.2019р. вбачається, що ОСОБА_4 , 1983 року народження, житель с. Устя Снятинського району, протягом тривалого часу систематично вчиняє домашнє насильство щодо колишньої дружини ОСОБА_6 , яке виражається у моральному та психологічному тиску, погрозах фізичною розправою, вживанням нецензурної лайки, що принижує її честь та гідність;

Із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від 01.10.2019р. вбачається, що від потерпілої ОСОБА_6 прийнято усну заяву про домашнє насильство з боку колишнього чоловіка ОСОБА_4 .
Згідно копій постанов Снятинського районного суду від 20.12.2018р., 11.01.2019р., 19.06.2019р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч.2 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.126-1 КК України, оскільки він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи, якою є ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення за ст. 126-1 КК України, яке вчинив обвинувачений ОСОБА_4 є злочином невеликої тяжкості.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття у вчиненому.

Обставиною, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він згідно ст. 89 КК України не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, здійснює догляд за батьком, який являється інвалідом ІІ групи, має захворювання на псоріаз, інвалідність відсутня.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення його можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
Враховуючи наявність зазначених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого, характеру вчиненого ним кримінального правопорушення, його спосіб життя, історію правопорушень, суд вважає, що покарання йому слід обрати в межах санкції ст.126-1 КК України у виді громадських робіт.
Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто пятдесять) годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1