печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб у кримінальному провадженні №0000123, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку,-

В С Т А Н О В И В :
29.03.2019 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді ОСОБА_1 01.04.2019, на бездіяльність упоноважених осіб у кримінальному провадженні №0000123, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 21.03.2019 було проведено обшук банківської сейфової ячейки № НОМЕР_1 в депозитарному сховищі ПАТ «Промінвестбанк», яку орендує ОСОБА_4 , під час якого було вилучено речі та документи, дозвіл на вилучення яких ухвалою слідчого надано не було та в подальшому арешт, на які накладено, теж не було.

З огляду на викладене, вилучені речі та документи є такими, що не входили до переліку, щодо якого було прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення вищевказаною ухвалою слідчого судді № 757/11956/19-к, а відтак підлягають поверненню його законному володільцю, а саме: Технічний паспорт № НОМЕР_2 ; Реєстраційне посвідчення № НОМЕР_3 ; Звіт про експерту оцінку земельних ділянок в с. Грореничі; Звіт про експерту грошову оцінку земельної ділянки, скріплений папкою швидкозшивачем синього кольору; Документи про право власності право власності на майно, технічні документи, платіжки, які знаходились в папці синього кольору;. Документи про право власності на майно, оформленні на ім`я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які знаходились в папці світло-синього кольору із написом «Axent»; Договори про надання послуг з водопостачання, квитанції звіт про оцінку, які знаходились у папці синього кольору; Документи на право власності на майно, які знаходились у папці світло голубого кольору; Договори про надання фінансової допомоги, які знаходились у папці- швидкозшивачі червоного кольору; Папка фіолетового кольору, в якій знаходились договори купівлі продажу та інші документи; Папка яскраво червоного кольору, в якій знаходились документи на домоволодіння; Папка світло-зеленого кольору, на якій містився напис «31», в якій знаходились документи участі у виставці; Папка темно-зеленого кольору із написом «Аixent», в якій містяться правовстановлюючі документи, технічні паспорти, витяги з державних реєстрів; Коробка червоного кольору.

Представник особи, що подав скаргу, у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив задовольнити, так як майно на поверненні якого він наполягає, на його думку має статус тимчасово вилученого.

Прокурор в судове засідання не з`явився подав до суду заяву, в якій зазначив, що заперечує щодо задоволення скарги, зазначивши що дозвіл слідчим суддею на вилучення зазначених речей надавався. Окрім цього, зазначив, що аналогічна скарга, вже була предметом розгляду слідчих суддів, за результатами розгляду у задоволенні скарг було відмовлено.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність слідчого, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, заслухавши обґрунтування адвоката, дослідивши письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000123 від 22.01.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 364 КК України

11.03.2019 ухвалою слідчого судді було надано дозвіл на проведення обшуку в банківських ячейках, розташованих в відділенні ПАТ «Промінвестбанк», за адресою: м. Київ, вул. Ярославів Вал, 7, орендованих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і.п.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і.п.н. НОМЕР_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , код і.п.н. НОМЕР_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і.п.н. НОМЕР_7 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.п.н. НОМЕР_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , і.п.н. НОМЕР_9 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , код ДРФО НОМЕР_10 (або до яких вони мають доступ), з метою відшукання і вилучення: грошові кошти у будь-якій валюті, цінні папери, дорогоцінні метали та камені одержані злочинним шляхом від незаконної діяльності;пластикові банківські картки та ключі від банківських скриньок;установчі документи (Положення, статути, свідоцтва, розпорядчі акти про реєстрацію, реорганізацію, документи про призначення/звільнення керівників), печатки, штампи суб`єктів господарської діяльності, фінансово-господарську документацію юридичних осіб та довіреності; документи, що підтверджують право власності на будь-яке рухоме та нерухому майно;договори купівлі-продажу, дарування, інвестиційні договори, письмові розписки або інші правочини, додаткові угоди до цих договорів, додатки до них а також документи по сплаті за ними; банківські картки, документи про відкриття банківських рахунків, індивідуальних банківських сейфів; мобільні телефони, планшети, стартові пакети операторів мобільного зв`язку, SIM-картки та інші пристрої зв`язку; комп`ютери та їх складові частини (відео-карти, материнські плати, блоки живлення, пристрої зберігання інформації) та електронні носії інформації (флеш-карти, флеш-накопичувачі, системні комп`ютерні диски, CD-DVD-диски, відеокамери, відеореєстратори та інші електронні цифрові пристрої призначені для створення, копіювання, зберігання та передачі інформації); чорнові записи, блокноти, нотатки та інші рукописні і друковані носії, на яких збереглись сліди вчинення злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Згідно положень ч.ч. 8, 9 ст. 236 КПК України, особи, у присутності яких здійснюється обшук, при проведенні цієї слідчої (розшукової) дії мають право робити заяви, що підлягають занесенню до протоколу обшуку. Другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Частиною 5 статті 9 КПК України, передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, згідно з усталеною практикою ЄСПЛ стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (див., серед інших джерел, рішення у справах «Іммобіліаре Саффі проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 44, ECHR 1999-V, та «Вістіньш і Препьолкінс проти Латвії» () [ВП], заява № 71243/01, п. 93, від 25 жовтня 2012 року).

ЄСПЛ наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» (Kushoglu v. Bulgaria), заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року).

У своєму рішенні від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (Заява № 19336/04) ЄСПЛ також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції» (Sporrong and Lonnroth v. Sweden), пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (James and Others v. the United Kingdom), п. 50, Series A № 98).

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У судовому засіданні встановлено, що вилучене, відповідно до протоколу обшуку, на поверненні якого наполягає володілець, підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2019.

Відтак, вилучене майно, не є тимчасово вилученим майном, а тому не може застосовуватися порядок, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, та процедура за ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даної скарги за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності ОСОБА_4 обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав ОСОБА_4 та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про безпідставність вимог скарги, а відтак у задоволенні вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 100, 169170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб у кримінальному провадженні №0000123, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час обшуку залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1