Cправа № 522/3095/20
Провадження№1-кс/522/4263/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Одеса, клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000379 від 20.02.2020 про надання тимчасового доступу,
учасники процесу:
захисник - ОСОБА_4
в с т а н о в и в:
Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням у кримінальному провадженні №0000379 від 20.02.2020 про надання тимчасового доступу до документів, що містять охоронювану законом таємницю, мотивуючи наступним.
20.02.2020 до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора«102», про те, що на куті вулиць Середньофонтанська та Артилерійська на автобусній зупинці б`ються 2 чоловіки, в одного з них предмет, зовні схожий на ніж, в іншого предмет, зовні схожий на пістолет. Один з чоловіків у крові.
За даним фактом СВ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000379 від 20.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Виїздом на місце пригоди СОГ на місце пригоди за адресою: АДРЕСА_1 , біля маркету « ІНФОРМАЦІЯ_1 », встановлено, що громадянин ОСОБА_3 , поранив громадянина ОСОБА_5 пострілом в обличчя з пневматичного пістолету.
21.02.2020 - ОСОБА_3 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, яке він скоїв за наступними обставинами.
Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 перебував на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Зокрема, мати підозрюваного ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , повідомила, що ОСОБА_3 , неодноразово перебував на лікуванні від психічних розладів, як у відділеннях ІНФОРМАЦІЯ_3 на АДРЕСА_2 , так і у 24-му відділені ОПНД на АДРЕСА_3 . Крім цього, встановлено, що ОСОБА_3 має другу групу інвалідності.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2020 року, у даному кримінальному провадженні призначено проведення стаціонарної комплексної психолого-психіатричної експертизи з приводу визначення психічного стану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Таким чином, наразі виникла необхідність у вилученні оригіналів медичної документації, що стосується стану психічного здоров`я ОСОБА_3 починаючи з 2001 року. З урахуванням того, що ОСОБА_3 проходив лікування у КУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та в ООПНД і знаходиться на постійному обліку в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ОМР є всі підстави стверджувати, що медична документація знаходиться у розпорядженні КНП « ІНФОРМАЦІЯ_7 » Одеської міської ради та КНП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » Одеської міської ради. Просить зобов`язати уповноважених осіб надати їй, або її помічнику копії документів, які містять охоронювану законом таємницю, для забезпечення проведення експертизи.
У судовому засіданні адвокат підтримала клопотання.
Розглянувши клопотання та матеріали долучені до нього, приходжу до висновку про наступне.
Згідно ч. 2 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

У відповідності до ч. 2 ст. 160 КПК України, у клопотанні зазначаються: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Відповідно до ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: відомості, які можуть становити лікарську таємницю.
Згідно з абз. 2 ч. 6 ст. 163 КПК України, доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.
Згідно із п.п. 5, 6, 17 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності;
досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів;
слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу державного бюро розслідувань, органу Державної кримінально-виконавчої служби України, підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згдіно з ч. 2 ст. 38 КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою.
У п. 5 ч. 2 ст. 40 КПК України, вказано, що слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.
Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;
3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;
4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;
5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;
6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;
7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
2. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
При цьому відповідно до ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження.
Відповідно до ст 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу.
Аналіз вище наведених норм кримінального процесуального законодавства, дає слідчому судді право прийти до висновку, що надавати дозвіл стороні захисту на проведення тимчасового доступу документів, які містять охоронювану законом таємницю для забезпечення виконання стороною обвинувачення своїх обов`язків щодо встановлення обставин передбачених у ст. 91 КПК України, є суттєвим порушенням загальних засад кримінального провадження і є недопустимим у демократичному суспільстві. Сторона захисту та сторона обвинувачення під час досудового розслідування є протилежними сторонами, і їх процесуальні дії не можуть здійснюватися на підтримання позиції один одного, адже цим самим зводиться нанівець сам принцип змагальності кримінального провадження, і суперечить його завданням. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 3, 372, 380 КПК України, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000379 від 20.02.2020 про надання тимчасового доступу -відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

12.03.2020