Справа № 524/9084/19
Провадження № 1-кс/524/1774/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участі: прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Кременчук Полтавської області клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Варакути Кременчуцького району Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, не має постійного місця роботи, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

в матеріалах досудового розслідування внесеного 09 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003813, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженого прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, зокрема, у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій).

Слідчий у клопотанні вказує на те, що 26 червня 2020 року відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та у відповідності до вимог ст. 135 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначає, що 09 листопада 2019 року приблизно о 00 год. 30 хв. у ОСОБА_4 , котрий перебував біля будинку № 54 по проспекту Лесі України у місті Кременчук та побачив невідомого чоловіка, який на ходу користувався мобільним телефоном, виник прямий злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, будучи раніше засудженим за вчинення тяжкого корисливого злочину, поєднаного із застосуванням насильства до потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 наніс удар ногою в обличчя ОСОБА_7 , котрий після завданого удару впав на землю, а ОСОБА_4 дістав з кишені його штанів мобільний телефон марки Huawei scl-l 01 темного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 .

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 , матеріального збитку на суму 1383грн. 33 коп.

Слідчий вказував на те, що відповідно до висновку судово-медичної експертизи №754 від 18.12.2019 р. у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, слідчий посилався на те, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними та наданими до клопотання органом досудового розслідування наступними доказами:

-оглядом місця події від 09.11.2019;

-допитом потерпілого ОСОБА_7 ;

-пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, згідно якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка спричинила йому тілесні ушкодження та заволоділа його мобільним телефоном;

-висновком судово-медичної експертизи № 754 від 18.12.2019 року;

-допитом свідка ОСОБА_8 ;

-пред`явленням особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_4 як особу, яка здала 09.11.2019 ПТ ломбард «Свіжа копійка» мобільний телефон Huawei scl-l 01 темного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 ;

-оглядом договору застави № 976-190003277 від 09.11.2019 на ім`я ОСОБА_4 , серійний номер НОМЕР_2 ;

-оглядом мобільного телефону Huawei scl-l 01 темного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який добровільно видала ОСОБА_9 ;

-допитами свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;

-речовими доказами, а також іншими доказами в їх сукупності.

Слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, зазначивши, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі не можливо зважаючи на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий з посиланням на наявність вказаних у клопотанні перелічених доказів, які за його висновком доводять наявність обґрунтованої підозри щодо скоєння ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, вважав, що наявні ризики в сукупності з обґрунтованою підозрою в силу ч. 2 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний вчинив тяжкий злочини, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, в період встановленого судом іспитового строку, на шлях виправлення не став, який не має постійного місця роботи, тобто джерелом його доходів є вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи, що є, як підстава для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати запобіжний захід стосовно підозрюваного у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави.

У судовому засіданні прокурор Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення та ризиків, які зазначалися у клопотанні, без застосування застави та без визначення розмірів застави. Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не погодився з клопотанням, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи на відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився надавати пояснення з посиланням на ст. 63 Конституції України, зазначивши, що щиро розкаюється щодо вчиненого злочину.

Слідчий суддя, вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, свідчення свідка, вивчивши матеріали клопотання, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У ч.1 ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При цьому, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Так, у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» встановлено, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, у п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» визначено, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Наведені факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у клопотанні та доданих до нього документах слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор у відповідності до ст.ст. 177, 178 КПК України довели наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи, що злочин було вчинено ще у листопаді 2019 року; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність, існування реальних інших ризиків слідчим та прокурором не були доведені.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження пояснень та матеріалів, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, наявні достовірні відомості про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, враховуючи особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, котрий має хронічне захворювання, у зв`язку з чим перебуває на обліку у лікаря травматолога (хірурга) Кременчуцької ЦРЛ, відсутність ознак стійкого зниження працездатності, відсутність постійного місця роботи, котрий має постійне зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , його сімейний стан, зокрема, що він неодружений, не є учасником АТО (ООС), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, відсутність скарг на поведінку за його зареєстрованим місцем проживання, що постає зі свідчень свідка ОСОБА_11 та довідки Омельницького сільського голови Кременчуцького району Полтавської області №894 від 02 липня 2020 року, відсутність претензій потерпілого, раніше судимого, судимості не зняті та не погашені, що йому ставиться у вину вчинення тяжкого злочину у період іспитового строку встановленого за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука від 23 листопада 2018 року, який може переховуватися від органів досудового слідства та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а звідси, неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з врахуванням факту часткового доведення наявності певних ризиків.

Згідно п.2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту фактичного затримання. Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 не був затриманий органом досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193-197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 в матеріалах досудового розслідування внесеного 09 листопада 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003813, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Варакути Кременчуцького району Полтавської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, який не може перевищувати 60 ( шістдесят) діб, який обчислювати з часу фактичного затримання підозрюваного з 03 липня 2020 року до 28 серпня 2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури, а також на начальника Кременчуцького ВП ГУ НП в Полтавській області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: