Справа № 307/914/20
Провадження № 1-кп/307/595/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2020 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, кримінальне провадження за № 0000247, про обвинувачення
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, не одруженого, сезонного робітника, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
15.02.2020 р., близько 00.40 год., ОСОБА_5 , за попередньою змовою з іншою особою, відносно якої кримінальне провадження виділено в інше провадження, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом мотоциклом - марки «LONCIN», який належить ОСОБА_6 , пролізши під парканом, проникли на територію спеціального майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, по вулиці Промисловій, у м. Тячів, звідки умисно, таємно, з корисливих мотивів, не маючи права на користування мопедом, виштовхавши його за межі майданчику, незаконно заволоділи вказаним мотоциклом, вартістю 20746.33 грв.
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин передбачений ст. 289 ч. 2 КК України по кваліфікуючій ознаці незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.
Разом із обвинувальним актом суду було надано угоду про визнання винуватості від 23.03.2020 р., що укладена між обвинуваченим, та прокурором на підставі ст. 472 КПК України. Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 289 ч. 2 КК України та призначення покарання, при умові, що ОСОБА_5 визнає свою вину. В такому випадку сторони згідні із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років без застосування конфіскації майна та звільненням обвинуваченого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з визначенням іспитового строку та покладенням передбачених ст. 76 КК України обов`язків. ОСОБА_5 зрозумілі наслідки укладення та затвердження цієї угоди передбачені ст. 473 КПК України і він розуміє наслідки невиконання даної угоди передбачені ст. 476 КПК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за ст. 289 ч. 2 КК України. Просив затвердити зазначену угоду.
Потерпілий у судове засідання не з`явилися. Надав суду заяву про проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду в його відсутності. Просить затвердити угоду про визнання винуватості та призначити передбачену нею міру покарання.
Захисник не заперечує щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до ст. 469 ч. 4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 474 ч. 7 КПК України відсутні.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.
Суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалено вирок, так як умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 373, 374, 469, 470, 472-474 КПК України суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.03.2020 р., укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000247 від 29.02.2020 р. між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України і призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому покарання, якщо він протягом 2 (двох) років і 6 (шести) місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 повторно не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1