УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 січня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю заявника - ОСОБА_3
адвоката - ОСОБА_4
прокурора - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2019 року в рамках кримінального провадження №0002294,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20.12.2019 року надійшло до розгляду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна. В обгрунтування клопотання зазначено, що в рамках кримінального провадження №0002294 ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.09.2019 року було накладено арешт на належний їй автомобіль NISSAN д/н НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження. Вказаний транспортний засіб було залишено на зберігання на майданчику тимчасового тримання ТОВ «Династія-Дніпро» по вул.Курсантській,22 в м.Дніпро. З моменту затримання та накладення арешту на автомобіль пройшов тривалий час, будь-яких додаткових слідчих дій з автомобілем не проводилось, питання про його повернення не вирішувалось. З настанням осінньо-зимового періоду та погіршенням погодних умов подальше зберігання автомобіля під відкритим небом в неналежних умовах призводить до псування автомобіля. Крім того, автомобіль не містить жодних слідів кримінального правопорушення через самостійне падіння велосипедиста (самотравмування) на дорозі. Таким чином, подальший арешт автомобіля є явно необгрунтованим, не розумним та не співмірним щодо обмеження її права власності. Посилаючись на вказані обставини, порушення слідчим Порядку взяття на облік речових доказів, не надання їй копій документів, які підтверджують факт, підстави та документальне оформлення зберігання речових доказів, заявниця просила скасувати арешт належного їй автомобіля, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.09.2019 року в рамках кримінального провадження №0002294 та зобов`язати слідчого повернути їй вилучений автомобіль.
В судовому засіданні заявниця та її захисник підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що арештований транспортний засіб має на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, в якому на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі дії. А тому, зняття арешту з автомобіля та заборон володіння, користування та розпорядженням останнім може призвести до втрати, знищення останнього, як речового доказу та зашкодити проведенню повного та об`єктивного досудового розслідування.
Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали за клопотанням та представлені прокурором для огляду матеріали кримінального провадження №0002294 , слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів такого забезпечення є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В свою чергу ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно ч.ч.10,12 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами 1,2 ст.174 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду клопотання встановлено, що СВ Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002294, відомості за яким внесено до ЄРДР 19.09.2019 року за ч.1 ст.286 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 19.09.2019 року близько 18-30 г. на перехресті пр.Гагаріна та вул.Абхазької, під час якої відбулось зіткнення автомобіля NISSAN д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та велосипеда «ВМС» під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок якої останньому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому лівої плечової кістки.
Також матеріалами кримінального провадження підтверджено, що належний ОСОБА_3 автомобіль NISSAN д/н НОМЕР_1 згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2019 року було вилучено та згідно акту приймання-передачі поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ТОВ «Династія-Дніпро» по вул.Курсантській,22 в м.Дніпро.
20.09.2019 року слідчим було винесено постанову про визнання автомобіля речовим доказом, залучення його в якості речового доказу до кримінального провадження, з залишенням на зберіганні на території ТОВ «Династія-Дніпро» по вул.Курсантській,22 в м.Дніпро.
Також 20.09.2019 року слідчий з метою збереження автомобіля, як речового доказу, звернувся до слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська із клопотанням про арешт автомобіля, з позбавленням прав на його відчуження, користування та розпорядження.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24.09.2019 року (первісна дата винесення ухвали від 23.09.2019 року виправлена ухвалою від 26.09.2019 року) клопотання слідчого було задоволено та накладено арешт на автомобіль NISSAN д/н НОМЕР_1 , шляхом накладення заборони на його відчуження, розпорядження та користування.
Перевіряючи доводи клопотання слідчий суддя вважає безпідставними посилання заявниці та її захисника на те, що арештований автомобіль не містить на собі слідів вчиненого кримінального правопорушення через самостійне падіння велосипедиста (самотравмування) на дорозі, оскільки матеріали кримінального провадження об`єктивно свідчать про факт дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 19.09.2019 року близько 18-30 г. на перехресті пр.Гагаріна та вул.Абхазької, під час якої відбулось зіткнення автомобіля NISSAN д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та велосипеда «ВМС» під керуванням ОСОБА_6 , внаслідок якого останній був травмований.
Про це свідчать, протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2019 року, схема місця ДТП та фотознімки до нього, а також фотознімки з камер відеоспостереження на яких зафіксовано момент зіткнення.
Також в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.09.2019 року зафіксовано наявні механічні пошкодження транспортного засобу NISSAN д/н НОМЕР_1 .
Таким чином, вказаний автомобіль фактично є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, містить на собі його сліди, а тому відповідає критеріям речових доказів, визначеним ч.1 ст.98 КПК України та визнаний речовим доказом постановою слідчого від 20.09.2019 року.
Стосовно доводів заявниці та її представника під час розгляду клопотання щодо безпідставного арешту майна, оскільки ОСОБА_3 не має статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, не заявлення цивільного позову та того, що санкція ст.286 КК України не передбачає конфіскації майна, слідчий суддя враховує, що згідно матеріалів кримінального провадження вбачається, що 12.12.2019 року було винесено повідомлення про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, з відміткою про відмову ОСОБА_3 та її захисника від отримання повідомлення.
Крім того, слідчий суддя враховує, що арешт на автомобіль накладався відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів, а відповідно до ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Також слідчий суддя приймає до уваги, що на теперішній час у кримінальному провадженні не проведено всі необхідні слідчі дії, транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а тому зняття заборони щодо його відчуження, розпорядження та користування може призвести до його знищення, пошкодження, перетворення або зникнення та, відповідно, призведе до втрати речового доказу та слідів злочину.
В зв`язку з цим, а також враховуючи, що арешт майна є тимчасовим заходом, слідчий суддя приходить до висновку, що на момент розгляду клопотання необхідність арешту майна не відпала, а клопотання є передчасним та на даній стадії досудового розслідування задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98,131,170,174,309,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 24 вересня 2019 року в рамках кримінального провадження №0002294 відмовити повністю.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1