ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/1940/19 Номер провадження 11-сс/814/24/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Лука, Лохвицького району, Полтавської області, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, безробітного, паспорт НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1) Лохвицьким районним судом Полтавської області від 06 жовтня 2004 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України, ст. ст. 70, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Полтавської області від 18 березня 2005 року засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

2) Лохвицьким районним судом Полтавської області від 14 червня 2005 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ч. 2 ст. 308 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі з позбавленням права обіймати керівні посади і займатися певною діяльністю, пов`язаною з рухом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів строком на 1 рік та з конфіскацією майна;

3) Лохвицьким районним судом Полтавської області від 01 вересня 2015 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з призначенням іспитового строку в 1 рік;

4) 18 жовтня 2017 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від покарання, якщо у встановлений випробувальний термін 2 роки він не скоїть нового злочину

у рамках кримінального провадження №0000571 за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2019 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2019 року задоволено частково клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - строком на шістдесят діб з 17 години 40 хвилин 28 листопада 2019 року до 17 година 40 хвилин 27 січня 2020 року. Призначено заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 40140 грн, після внесення якої підозрюваний ОСОБА_7 звільняється з-під варти під заставу.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, а прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відзначила, що до підозрюваного неможливо застосувати цілодобовий домашній арешт у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем мешкання може продовжити вчиняти протиправну діяльність, пов`язану із незаконним обігом наркотичних засобів.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, підозрюваним ОСОБА_10 подано апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2019 року скасувати та постановити нову, в якій до нього застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт та змінити кваліфікацію з ч. 2 ст. 307 на ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 309 КК України.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що він продав ОСОБА_11 таблетки «Гліцесед» які не відносяться до наркотичних засобів, а кошти в розмірі 600 грн які він отримав від неї, то це було повернуто частину боргу.

Відзначив, що судом не враховано пом`якшуючі обставини, а саме те, що він має на утриманні трьох малолітніх дітей, одружений, щиро розкаявся, співпрацює зі слідством.

Звернув увагу на те, що свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були підкуплені працівниками поліції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, позицію сторін, дослідивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

В частині визначення судом першої інстанції розміру застави, апелянт не оскаржується, а тому відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, колегія суддів не перевіряє розмір визначеної застави.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділення Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000571 від 10 серпня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому місці, придбав наркотичний засіб - бупренорфін, з метою подальшого збуту. Продовжуючи свою злочинну діяльність, на час підшукування покупців та досягнення домовленості щодо ціни та інших умов продажу вказаного наркотичного засобу, ОСОБА_7 , зберігав бупренорфін, після його придбання за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
19 листопада 2019 року, у період часу з 13 години 42 хвилин по 14 годину 57 хвилин, ОСОБА_7 за місцем проживання у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , шляхом продажу за 200 гривень (купюрами номіналом по 100 гривень кожна, серії ГА 4237820, КЙ 7055694, БА 7876726 та купюрами номіналом по 50 гривень кожна, серії УП 8432592 та УЛ 1356118), незаконно збув ОСОБА_14 (особі із залегендованими даними) дві пігулки білого кольору в яких згідно висновку експерта №2114 від 22 листопада 2019 виявлено бупренорфін, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, загальна маса бупренорфіну (в перерахунку на бупренорфін - основу) в пігулках, масою становить 0,00396 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 повторно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та в невстановленому місці, придбав небезпечний наркотичний засіб - бупренорфін, з метою подальшого збуту, який також зберігав за місцем свого проживання.

28 листопада 2019 року ОСОБА_7 перебуваючи в с. Юсківці, Лохвицького району, Полтавської області, у салоні автомобіля марки «ЗАЗ 110307», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », шляхом продажу за 600 гривень (купюрами номіналом по 200 гривень кожна, серії ПГ 1085229, ЕШ 5351228 та купюрами номіналом по 100 гривень кожна, серії СЖ 6665117, МВ 8418), які перерахувались на банківську картку, незаконно збув ОСОБА_14 (особі із залегендованими даними), одну пігулку білого кольору бупренорфін.

28 листопада 2019 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України. 29 листопада 2019 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаних злочинів, на даному етапі розгляду провадження, повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: рапортами ст. о/у СКП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 від 10 жовтня 2019, 11 жовтня 2019 року та 11 жовтня 2019 року (а. с. 9, 11, 12); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 11 жовтня 2019 року (а.с. -13); протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 11 жовтня 2019 року (а. с. 14-16); протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 12 жовтня 2019 року (а.с. -17); протоколом огляду грошових коштів від 19 листопада 2019 року (а.с. -20); протоколом вручення грошових коштів від 19 листопада 2019 року (а.с. - 21); протоколом добровільної видачі та пояснень гр. ОСОБА_14 від 19 листопада 2019 року (а.с. -22); висновком експерта (хімічної експертизи) № 2114 від 22 листопада 2019 року( а.с. -23 24); протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 19 листопада 2019 року (а.с. -25-26); протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 20 листопада 2019 року (а.с. 27-28); рапортом ст. о/у СКП Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_15 від 27 листопада 2019 року (а.с. -29); протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 27 листопада 2019 року (а.с. -30-32); протоколом огляду грошових коштів від 28 листопада 2019 року (а.с. -34); протоколом вручення грошових коштів від 28 листопада 2019 року (а.с. -35); протоколом добровільної видачі від 28 листопада 2019 року (а. с. 36); протоколом допиту свідка від 29 листопада 2019 року (а.с 37); протоколом обшуку від 28 листопада 2019 року (а.с. -47); протоколом обшуку від 28 листопада 2019 року ( а. с. -50-52); протокол затримання особи від 29 листопада 2019 (а. с. -41-44).

Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочинів передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненими інкримінованими злочинами підтверджується наявними у провадженні доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність гр. ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих злочинів є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.
На основі наданих органом досудового розслідування матеріалів, які обґрунтовують клопотання, колегія суддів встановила, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Перевіряючи доведеність ризиків передбачених ст. 177 КК України колегія суддів вважає, що слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні достатнім чином обґрунтовано ризики передбачені ст. 177 КПК України. Підозрюваний гр. ОСОБА_7 перебуваючи на волі, без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи в разі обрання йому більш м`якішого запобіжного захожу, через усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк зможе ухилитися від слідства та суду, змінити місце свого проживання, не повідомивши про це слідчого та прокурора, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень та призначення йому покарання за скоєне кримінальне правопорушення. ОСОБА_7 постійних засобів для існування не має, офіційно ніде не працює, легальних джерел доходів в ході досудового слідства не встановлено, неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про схильність ОСОБА_7 до вчинення протиправних дій.

Перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 переслідуючи мету - уникнення від кримінальної відповідальності, може незаконно вплинути шляхом погроз або вмовлянь на свідків, експертів що призведе до зміни ними своїх показів або відмови від дачі показів, що в подальшому може поставити під сумнів обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у інкримінованих йому злочинів, оскільки останній на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України отримав копії клопотання та матеріалів якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, в яких зазначені, як особисті анкетні дані свідків вчинення підозрюваним злочину так і прізвища експертів, які надавали відповідні висновки.

Отже, з огляду на зазначені ризики, та з урахуванням обставин ст. 178 КПК України слідчий суддя прийшла до вірного висновку, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання, оскільки лише він зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Доводи апелянта про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки співпрацює з органами досудового слідства, щиро розкаявся, одружений, судом апеляційної інстанції взято до уваги, але вони не є достатніми для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відносно доводів апелянта, що він має на утримані 3 малолітніх дітей були спростовані прокурором в судовому засіданні, оскільки його було позбавлено батьківських прав.

Вимога апелянта змінити кваліфікацію з ч. 2 ст. 307 на ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 309 КК України є безпідставною, оскільки на даному етапі розгляду суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, в зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 29 листопада 2019 року про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Лохвицького відділу Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4