Справа № 526/70/20
Провадження № 1-кп/526/80/2020
У Х В А Л А

27 січня 2020 року Гадяцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження в зв`язку з примиренням у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000783 від 09 грудня 2019 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України,

в с т а н о в и в:

досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 09.12.2019 близько 00 год. 10 хв. у темний час доби на автодорозі Лохвиця-Гадяч, він, керуючи легковим автомобілем марки «TOYOTA» моделі «CAMRY» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку від м. Лохвиця до м. Гадяча, поблизу с. Новоселівка Гадяцького району Полтавської області, порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, не обрав безпечні прийоми керування транспортним засобом, не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним автомобіля марки ««TOYOTA» моделі «CAMRY» з реєстраційним номером НОМЕР_1 за межі проїзної частини автодороги на ліве узбіччя по ходу руху, з подальшим з`їздом до кювету, де відбувся наїзд автомобіля на нерухому перешкоду - дерево.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичного експерта №3 від 08.01.2019 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого компресійного перелому сьомого грудного хребця, забитої рани лівої ступні, які в своїй сукупності кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди та наслідків, що настали згідно висновку експерта №757 від 20.12.2019 за наслідками проведення судово інженерно-транспортної експертизи є порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Водій ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_6 заявили клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим.

У відповідності до вимог ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 288 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження № 0000783, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2019 відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим слід відмовити з наступних підстав.
Стаття 46 КК України передбачає, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Дана стаття є закріпленням інституту медіації як альтернативного способу врегулювання кримінально-правових конфліктів, в основу якого покладено посередництво у примиренні сторін. Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим дає змогу: потерпілому - більш оперативно отримати належну компенсацію заподіяної йому шкоди; особі, яка вчинила злочин, - бути звільненою від кримінальної відповідальності; державі - зекономити фінансові та інші ресурси, необхідні для розслідування зазначених категорій справ.

Підставою цього виду звільнення від кримінальної відповідальності є сукупність таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої тяжкості (при цьому не вимагається, щоби ними були так звані злочини приватного обвинувачення); 3) особа, яка вчинила такий злочин, примирилася з потерпілим; 4) вона відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду. При цьому не вимагається, щоб суб`єкт, який вчинив злочин, щиро покаявся і активно сприяв розкриттю злочину.

Поміж тим, з наданих суду характеризуючих даних встановлено, що ОСОБА_5 тричі був притягнутий до кримінальної відповідальності, (в тому числі у 2008 році за вчинення особливо тяжкого злочину, за яке перебував під вартою), з них в двох випадках обвинуваченому призначалося покарання у вигляді позбавлення волі, від якого він звільнявся в зв`язку з встановленням іспитового строку.

За нормами чинного КПК під вчиненням злочину вперше розуміється, що особа раніше не вчинила будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК, про що на практиці свідчить відсутність у особи непогашеної або незнятої судимості за раніше скоєний злочин та кримінальної справи, порушеної у зв`язку із вчиненням особою будь-якого злочину. Особою, яка вперше вчинила злочин, з юридичної точки зору слід також визнавати того, кого за раніше пред`явленим обвинуваченням судом було виправдано, а також того, хто раніше хоч і вчинив кримінальне каране діяння, проте у встановленому законом порядку був звільнений від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на дані, що містяться у довідці про судимість суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 не є особою, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, так як раніше за пред`явленими обвинуваченнями йому призначалося покарання.

Суд також вважає, що посилання ОСОБА_5 у клопотанні на п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» є слушним, проте вважає необхідним зауважити, що роз`яснення у даній постанові стосуються норм кримінально процесуального кодексу 1961 року. На даний час діє КПК 2012 року, який має інші принципи і підходи до інституту звільнення осіб від кримінальної відповідальності.
Окрім цього, з пояснень учасників процесу встановлено, що ОСОБА_5 не відшкодована в повному обсязі матеріальна шкода за пошкодження автомобіля, а також ним не відшкодовані процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні.
Згідно ч.4 ст. 288 КПК України у разі встановлення судом необґрунтованості клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд своєю ухвалою відмовляє у його задоволенні та повертає клопотання прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку або продовжує судове провадження в загальному порядку, якщо таке клопотання надійшло після направлення обвинувального акта до суду.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності слід відмовити.
Керуючись ст. 46 КК України, ст.ст. 285-286, 288 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

- у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого з обвинуваченим відмовити.
Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги при оскарженні рішення по суті справи.

Головуюча: ОСОБА_1