У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно засудженої ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно засудженої ОСОБА_4 . Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.12.2019 ОСОБА_4 визнано виною у пред`явленому обвинуваченні передбаченому ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України та призначене покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 10.01.2020 вирок набрав законної сили та направлений на виконання до уповноваженого органу з питань пробації 06.02.2020. Станом на 10.02.2020 уповноважений орган з питань пробації Білоцерківського МРВ не отримав від засудженої ОСОБА_4 жодного документа про сплату штрафу. Отже, відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України, виникло питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно засудженої ОСОБА_4 .

В судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час, місце та дату розгляду подання повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, враховуючи, що в судове засідання особи, які беруть участь у судовому провадженні не з`явились, фіксування за допомогою технічних засобів в суді під час розгляду подання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону не здійснюється.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та інші особи мають право звертитися до суду з клопотаннями про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішити питання про заміну покарання відповідно до ч. 5 ст. 53, ч. 3 ст. 57 КК України.

Стаття 26 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачає, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироку суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Згідно до ч.ч. 3, 4 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону. У разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати суд через місяць після закінчення строку виплати чергового платежу за поданням кримінально-виконавчої інспекції замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Розстрочка виплати штрафу припустима у випадку, якщо неможливість сплати штрафу обумовлена об`єктивними причинами: відсутністю роботи, заробітної плати, грошових заощаджень, інших прибутків, відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення, якщо засуджений не ухиляється від сплати штрафу.

Частиною 4, 5 статті 53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. У разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Крокуючи до європейської спільності, Україна взяла на себе зобов`язання щодо приведення національного законодавства у відповідність до Європейських стандартів, зокрема в частині гуманізації кримінальної відповідальності. Одним із напрямків такої гуманізації є прийняття законодавчих актів, спрямованих на економію заходів кримінально-правової репресії.

Так, при застосуванні заміни покарання у вигляді штрафу на покарання у вигляді громадських робіт, суд виходить з того, що заміна припустима лише тоді, коли несплата штрафу обумовлена наявністю на боці засудженого таких об`єктивних чинників (не пов`язаних з його протиправною поведінкою), які дійсно виключають можливість виконання призначеного покарання (відсутність роботи, заробітної плати, грошових заощаджень, інших доходів, на які може бути звернено стягнення, загибель майна, втрата коштів тощо) і свідчать про матеріальну (фінансову) неспроможність засудженого сплатити штраф. Саме такий висновок випливає із системного аналізу ч. 5 ст. 52, ч. 5 ст. 523, ч. 1 ст. 389 КК України та статей 26 та 27 КВК України, у яких чітко розмежовуються такі поняття, як «несплата штрафу»- неможливість його сплатити і «Ухилення від сплати штрафу» -діяння, спрямоване на його несплату за наявності можливості сплатити штраф.

Несплату штрафу, тобто об`єктивну неможливість його сплатити, слід відрізняти від ухилення від виконання цього покарання, коли засуджений вчиняє умисні дії, спрямовані на невиконання покладеного на нього вироком суду обов`язку сплатити штраф (приховує заробіток, заощадження, змінює місце проживання тощо). Ухилення від сплати штрафу, призначеного як основне чи додаткове покарання, є злочином проти правосуддя (ч. 5 ст. 52 КК України) і потягне за собою відповідальність за ч. 1 ст. 389 КК України і як наслідок, застосування положень ст. 71 КК України.

Заміна штрафу можлива лише тоді, коли суд встановлює відсутність підстав для застосування розстрочки його виплати, а вирішення питання про те, яким саме видом покарання здійснюється така заміна, залежить від розміру несплаченого штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 КК України, громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більше як чотири години на день.

Таким чином, законодавець визначає мінімальну і максимальну межу цього покарання.

За таких підстав суд дійшов висновку, що розмір несплаченої суми штрафу в сумі 850 гривень, відповідає згідно ст. 56 КК України 50 годинам громадських робіт.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт проводиться відрахування в дохід держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Згідно ч. 5 ст. 53 КК України у разі несплати штрафу суд змінює несплачену суму штрафу покаранням у виді виправних робіт із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

З наданих до суду документів, вбачається, що засуджена ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, а тому відповідно до ст. 57 КК України засудженій не може бути замінено несплачену суму штрафу на виправні роботи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону стосовно засудженої ОСОБА_4 , не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведена несплата штрафу засудженою з об`єктивних підстав та не конкретизовано яке саме положення кримінального закону він просить застосувати відносно засудженої - розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону, та за яких підстав слід застосувати вказані положення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 537, 538, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні подання начальника Білоцерківського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» ДУ «Центр пробації» Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженої 11.12.2019 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1