ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/6067/19
Провадження № 1-кс/210/3919/19

"28" грудня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

слідчого: ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного, - адвоката: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, винесене по кримінальному провадженню №0001549 від 11 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, старшим слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:

1) 09 березня 2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.263 ч.2 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 02 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з випробувальним терміном на 01 рік;

2) 28 грудня 2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.186 ч.1, 186 ч.2, 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2, 309 ч.1, 70 ч.1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років. На підставі ст.71 КК України частково приєднане покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 березня 2010 року, остаточно визначено до покарання 05 років 01 місяць позбавлення волі;

3) 26 січня 2011 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.2 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 03 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України частково складено з покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 грудня 2010 року, до відбування покарання визначено 05 років 02 місяці позбавлення волі;

4) 17 березня 2011 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3, 70 ч.1 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 05 років. Згідно ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів, поглинувши покарання більш суворим за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 січня 2011 року, до відбування покарання визначено 05 років 02 місяці позбавлення волі;

5) 12 травня 2011 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.190 ч.2 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 01 рік 06 місяців. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 березня 2011 року, та остаточно визначено покарання у виді 05 років 02 місяців позбавлення волі;

6) 14 травня 2015 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.395 ч.1, 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 02 роки;

7) 08 жовтня 2015 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.185 ч.2, 186 ч.2, 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 04 роки 06 місяців. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуте покарання за виром Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2011 року, та остаточно визначено до відбування покарання 04 роки 02 місяці позбавлення волі;

8) 15 лютого 2016 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.309 ч.2 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 02 роки. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 жовтня 2015 року, визначено до відбування покарання 04 роки 02 місяці позбавлення волі. Звільнився 07 серпня 2018 року з Синельніківської ВК №94 по відбуттю покарання;

9) 19 червня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі на строк 02 роки 06 місяців, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 02 роки, -

В С Т А Н О В И В:

28 грудня 2019 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, зокрема останній раз 19 червня 2019 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді обмеження волі на строк 02 роки 06 місяців, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 02 роки, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і маючи не зняту та непогашену в законному порядку судимість, в період іспитового строку, знову повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 11 жовтня 2019 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, ОСОБА_5 повторно, діючи умисно, переслідуючи корисливу мету, маючи злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, перебуваючи неподалік гаражу № НОМЕР_1 , який знаходиться на території ринку «Центральний» по вулиці Соборності в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та реалізуючи злочинний умисел, відкрито, шляхом ривку із лівої зовнішньої нагрудної кишені, одягненої на останньому куртці вихопив належний йому мобільний телефон «Tp-link» моделі «Neffos c 9A» s/n3901А19429D00755 імей1: НОМЕР_2 , імей2: НОМЕР_3 в корпусі сірого кольору з сім-картою мобільного оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» з номером абонента НОМЕР_4 , вартість якого на підставі висновку судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/903 від 31 жовтня 2019 року становить 1783,33 гривні.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, тим самим реалізував злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж) та з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, після чого обернув викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядився ним власний розсуд, тим самим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно, про що йому було повідомлено про підозру 28 грудня 2019 року.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення на думку слідства є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме:

- протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 ;

- протокол огляду місця події;

- показання потерпілого ОСОБА_7 ;

- протокол огляду місця події за участю ОСОБА_5 , в ході якого вилучено телефон потерпілого;

- висновок експерта №34/12.1/903 від 31 жовтня 2019 року;

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_7 (впізнаний ОСОБА_5 );

- показання свідка ОСОБА_8 ;

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_8 (впізнаний ОСОБА_5 );

- показання свідка ОСОБА_9 ;

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_9 (впізнаний ОСОБА_5 );

- показання свідка ОСОБА_10 ;

- протокол пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_10 (впізнаний ОСОБА_5 );

- речові докази.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 п.1, 3, 4, 5 КПК України.

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_5 не працює, тобто не має засобів для існування, не є інвалідом, дітей на утриманні не має. Тому враховуючи його особистість, тяжкість вчиненого ним злочину, усвідомлюючи неминучість покарання підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду так як він вчинив тяжкий злочин у період іспитового строку, який відповідно до довідки Довгинцівського районного відділу філії Державної Установи (Центра пробації) у Дніпропетровській області ОСОБА_5 строк покарання за вказаним вироком суду не відбув, перебуває в розшуку та перебуває на обліку.

Також перебуваючи на свободі дізнавшись анкетні дані потерпілого та свідків може незаконно на них впливати, що буде перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того ОСОБА_5 неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, що свідчить про його схильність до вчинення інших кримінальних правопорушень і в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваному ОСОБА_5 на думку слідства не може бути обрано більш м`який запобіжний захід, як - то, наприклад, домашній арешт, так як він знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність. Застава як основний запобіжний захід не може бути застосована до ОСОБА_5 у зв`язку із тим, що останній ніде не працює та вчинив тяжке кримінальне правопорушення.

Особиста порука не може бути застосована до підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю осіб, які заслуговують на довіру. Особисте зобов`язання не може бути застосоване у зв`язку із тим, що перебування підозрюваного ОСОБА_5 на волі не сприятиме виконанню ним, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вищевикладені обставини свідчать про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні старший слідчий СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 підтримав клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник, адвокат ОСОБА_6 , кожен окремо проти клопотання слідчого заперечували, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт.

Прокурор, мотивуючи доцільність задоволення клопотання слідчого, зазначив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення котрого законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі строком від 04 до 06 років, раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, в період іспитового строку, не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, таким чином, не має засобів для існування та міцних соціальних зв`язків, може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, тобто, в сукупності його поведінка дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від слідства, а у подальшому і від суду. Також зазначає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу.

Заслухавши доводи прокурора про необхідність задоволення клопотання, пояснення слідчого, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження додані до клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час проведення досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Відповідно до вимог ст.184 ч.1 п.4 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 на слідчого покладається обов`язок запобігання можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги ст.5 п.п.3, 4 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється, не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу ст.183 ч.2 п.5 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При обранні даного запобіжного заходу, суддею було також оцінено в сукупності такі обставини: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його вини; вік та стан його здоров`я, що дозволяють застосувати даний запобіжний захід; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці постійного проживання; відсутність утриманців; відсутність у підозрюваного місця роботи; його репутація та майновий стан. Також судом досліджено докази, надані в обґрунтування заявленого клопотання.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного ОСОБА_5 вбачаються ознаки складу злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, який є тяжким злочином, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, який не працює, не має засобів для існування, раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, в період іспитового строку, не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, переховуватися від слідства, а в подальшому і від суду, суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, беручи до уваги що підозрюваний ОСОБА_5 знову підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити частково.

Відповідно до ст.183 ч.3 КПК України, при постановленні ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваного обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст.182 ч.5 КПК України. В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст.202 ч.4 КПК України, підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 заставу, суд виходить із того, що вчинений ним злочин не підпадає під критерії, зазначені ст.183 ч.4 КПК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Винесене по кримінальному провадженню №0001549 від 11 жовтня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, старшим слідчим СВ Металургійного ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 , та погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто починаючи з 28 грудня 2019 року до 25 лютого 2020 року включно.

Розмір застави визначити у межах 20-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 42040,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

В іншій частині клопотання, - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів, тобто до 25 лютого 2020 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1