Справа № 462/4278/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/567/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження № 462/4278/14-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 366 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 22 травня 2019 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 22 травня 2019 року визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 366 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю наявності в його діяннях складу кримінального правопорушення.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, перебуваючи на посаді начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації м. Львова відповідно до Розпорядження № 99-К від 18.10.2011, будучи службовою особою, уповноваженою виконувати адміністративно-господарські функції щодо здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по поточному ремонту покрівлі будинку № 280 на вул. Городоцькій у м. Львові у відповідності до розподілених бюджетних коштів на житлово-комунальне господарство Залізничного району м. Львова у 2011 році, всупереч п.п.1.1, 3.6, 3.7 посадової інструкції, затвердженої головою Залізничної районної адміністрації м. Львова від 18.10.2011, достовірно знаючи те, що в акті приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за листопад 2011 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 за листопад 2011 року, містяться недостовірні дані щодо використаних будівельних матеріалів, а саме: завищено обсяг закладених під час поточного ремонту покрівлі будівельних матеріалів та вартість самих робіт, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби підписав такі документи, тобто вчинив службове підроблення офіційних документів, затверджених наказом Мінрегіонбуду України від 04.12.2009 № 554.
На вирок суду прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог прокурор покликається на такі доводи: при прийнятті рішення судом безпідставно не взято до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 , експерта ОСОБА_10 , які останні надавали на запитання прокурора в судовому засіданні. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_5 фактично підтвердив, що не мав відповідного фаху для цієї роботи, добре розумів, чим має займатись, оскільки читав посадову інструкцію. Він також пам`ятає, що роботи виконувались лише на половині покрівлі, і, навіть, якщо б вони були виконані неналежно, то їх можна б було усунути при ремонті іншої частини покрівлі. Таким, чином? на думку прокурора, він добре усвідомлював, що документ, який він завірив, не відповідає дійсності. Для того, щоб пояснити зазначені в акті роботи, йому необхідно було брати консультацію у будівельника. Враховуючи наведене, ОСОБА_5 фактично підтвердив, що бажаючи залишитись на посаді, знаючи, що йому не вистачає компетентності, при цьому добре усвідомлював це, що свідчить про умисел у складанні та видачі ним завідомо підробленого документа.
Судом не проведено оцінку кожного доказу, наданого стороною обвинувачення, втому числі показань обвинуваченого, свідка, експерта, наданих на запитання прокурора, з точки зору належності, допустимості та достовірності.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів, котрі апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_5 , котрий апеляційну скаргу прокурора заперечив та просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється також при встановленні судом відсутності події кримінального правопорушення та при встановленні судом відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи виправданою у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Оскільки обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності винуватості особи тлумачаться на її користь, суд першої інстанції прийняв законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення про недоведеність вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .
При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами прокурора про те, що судом першої інстанції допущено істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення.
Усі надані сторонами докази були предметом ретельного дослідження судом першої інстанції й не підтвердили пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції повно, всебічно, неупереджено та об`єктивно дослідив усі обставини кримінального провадження і дав правильну оцінку дослідженим доказам. Свої висновки щодо дослідження та оцінки доказів суд належним чином мотивував у вироку. З цими висновками погоджується і колегія суддів.

У відповідності до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків передбачених цією статтею.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 ставилося у провину те, що він вчинив службове підроблення, а саме те, що він, перебуваючи на посаді начальника відділу житлового господарства Залізничної районної адміністрації м. Львова відповідно до Розпорядження № 99-К від 18.10.2011, будучи службовою особою, уповноваженою виконувати адміністративно-господарські функції щодо здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по поточному ремонту покрівлі будинку № 280 на вул. Городоцькій у м. Львові у відповідності до розподілених бюджетних коштів на житлово-комунальне господарство Залізничного району м. Львова у 2011 році, всупереч п.п. 1.1, 3.6, 3.7 посадової інструкції, затвердженої головою Залізничної районної адміністрації м. Львова від 18.10.2011, достовірно знаючи те, що в акті приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за листопад 2011 року та довідці про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 за листопад 2011 року, містяться недостовірні дані щодо використаних будівельних матеріалів, а саме, завищено обсяг закладених під час поточного ремонту покрівлі будівельних матеріалів та вартість самих робіт, діючи умисно, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби підписав такі документи. Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України, вчинення службовою особою службового підроблення, а саме видача завідомо неправдивих офіційних документів.
Відповідальність за ч. 1 ст. 366 КК України настає за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.
З об`єктивної сторони злочин може полягати у таких формах:

1) внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей; 2) інше підроблення документів; 3) складання завідомо неправдивих документів; 4) видача завідомо неправдивих документів.

Видача неправдивих документів - надання або випуск службовою особою документів, зміст яких повністю або частково не відповідає дійсності і які були складені цією ж або іншою службовою особою (наприклад, надання певним суб`єктам підприємницької діяльності завідомо фіктивних документів з метою приховування їх злочинної діяльності, або випуск фіктивних ліцензій, патентів з метою їх подальшого продажу тощо).

Крім того, обов`язковою умовою наявність складу злочину за ст. 366 КК України є умисел службової особи на підроблення офіційного документу шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей.
Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.
Відповідно до ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала його настання.
Сторона обвинувачення, висуваючи обвинувачення ОСОБА_5 , покликається на акт приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2в за листопад 2011 року та на довідку про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 за листопад 2011 року як на доказ його дій, оскільки такі містять підпис ОСОБА_5 після слів «Узгоджено».
Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, з чим погоджується колегія суддів, про те, що акт приймання виконаних робіт та довідка про їх вартість не можуть бути визнані судом належним доказом вини ОСОБА_5 у скоєні інкримінованого йому злочину та не свідчать про спрямованість його умислу на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки ці документи були підписані іншими особами на підставі двостороннього договору, а саме посадовою особою районної адміністрації ОСОБА_11 та виконавцем робіт ОСОБА_12 . При цьому, ОСОБА_5 не підписував такі документи, а лише ставив свій підпис після слів «Узгоджено» 09.12.2011.
Також суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідно до п.п.1.1. 3.6. 3.7. посадової інструкції начальника відділу житлового господарства, затвердженої головою Залізничної районної адміністрації м. Львова від 18.10.2011, технічний нагляд за виконанням робіт в обов`язки начальника відділу житлового господарства не входить. Також, у матеріалах справи відсутні докази причетності ОСОБА_5 до розрахунку витрат на такі роботи.
Отже, стороною обвинувачення не надано доказів для доведення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КПК України.
Твердження прокурора про те, що судом першої інстанції не досліджено усі докази, надані стороною обвинувачення не відповідають дійсності, а тому колегія суддів вважає такі безпідставними.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження судом першої інстанції досліджено безпосередньо у судовому засіданні письмові докази, що були надані стороною обвинувачення, а також допитано обвинуваченого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_9 та експерта ОСОБА_10 .
Вирок перевірений апеляційним судом в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 404 КПК України.
Апеляційна скарга прокурора не містить правових підстав для скасування виправдувального вироку.
З огляду на викладене, колегія суддів визнає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою. Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Залізничного районного суду м. Львова від 22 травня 2019 рокущодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4