Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
Справа № 525/1340/19
№ провадження 1-кп/541/322/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргороді кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 16.09.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, одруженого, з середньою спеціальною освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,
в с т а н о в и в :

За обвинувальним актом, 12 вересня 2019 року у вечірній час, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , знаходячись на смітнику в с. Білоцерківка Великобагачанського району Полтавської області виявив одну суху рослину коноплі, яку в подальшому зірвав, вчинивши незаконне придбання наркотичного засобу.

Після цього ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що вказана рослина є нарковмісною, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи порядок обігу наркотичних речовин, з метою послідуючого виготовлення наркотичних засобів для власного вживання шляхом паління, після того, як зірвав дану суху рослину коноплі, останній перетер пальцями рук її на дрібні частини для вживання наркотичного засобу шляхом куріння, тим самим незаконно виготовивши наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту, помістив до полімерного пакету та залишив на смітнику, куди періодично приходив та брав наркотичні засоби та вживав шляхом куріння.

16.09.2019 року о 00:10 год. по вул. Шевченка в сел. Велика Багачка Полтавської області, біля автостанції, в ході проведення огляду місця події, ОСОБА_5 , який був зупинений у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, видав працівникам поліції із рюкзака, який він тримав у лівій руці, паперовий згорток із сумішшю подрібненої речовини рослинного походження зеленого кольору ззовні схожа на рослину коноплі та саморобний пристрій для куріння рослин коноплі із нашаруванням коричневого кольору, які останній носив та зберігав для власного вживання без мети збуту. Згідно висновку експерта надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані та речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину становить 11,068 г. Згідно висновку експерта нашарування речовини коричневого кольору, виявлені на саморобному пристрої для паління, є особливо небезпечним наркотичним засобом - екстрактом канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,022г .

Згідно Постанови КМУ від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами та доповненнями), екстракт канабісу та канабіс віднесені до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено (таблиця І, список №1).

Органом досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу без мети збуту.
30 вересня 2019 року у кримінальному провадженні №0000274 між прокурором Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 в порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 309 КК України, істотних для кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення. Також угодою визначено покарання, яке обвинувачений ОСОБА_5 повинен понести, а саме у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентне 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор під час судового розгляду справи, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатен реально виконати зазначене в угоді покарання.

Захисник ОСОБА_4 просила суд угоду затвердити, як таку, що не суперечить вимогам закону.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК та КК України.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314; 373; 374; 475 КПК України, суд,

з а с у д и в :
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2019 року між прокурором Великобагачанського відділу Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000274 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).
Речовий доказ по справі, який перебуває на зберіганні в спеціалізованій камері зберігання речових доказів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області, а саме: канабіс, масою 11,068 г., саморобний пристрій для паління знищити.

Процесуальні витрати по справі в сумі 1570,10 грн. (одну тисячу п`ятсот сімдесят гривень десять копійок), які пов`язані із залученням експерта стягнути із ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_6