УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві

клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бовенія» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року (справа №755/3682/18) у кримінальному провадженні №0001244 від 04 жовтня 2017 року,

ВСТАНОВИВ :

26 листопада 2019 року директор ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року (справа №755/3682/18) у кримінальному провадженні №0001244 від 04 жовтня 2017 року, в обґрунтування якого зазначила наступне.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року було задоволено прокурора третього відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, та серед іншого було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Бовенія» у банківських установах, а саме: № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» (МФО 305880); № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкритий у ПАТ «МТБ БАНК» (МФО 328168); № НОМЕР_5 , відкритий у АТ «ПУМБ» (МФО 334851); № НОМЕР_6 , відкритий у АТ «КІБ» 9МФО 322540), із забороною користування та розпорядження вказаними грошовими коштами.

Директор ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 посилається на те, що на сьогоднішній день необхідність в арешті на вищевказані грошові кошти, відпала. На підтвердження чого зазначила, що грошові кошти, на які накладено арешт, не мають жодного відношення до кримінального провадження №0001244 від 04 жовтня 2017 року. Також зазначила, що за 6 місяців, жодних слідчих дій, окрім допиту її, як директора ТОВ «Бовенія» в даному кримінальному провадженні в якості свідка, проведено не було, жодній особі не повідомлено про підозру. Крім того, директор ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, оскільки наслідками накладення арешту стало зупинення господарської діяльності ТОВ «Бовенія».

Таким чином, потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт, відпала.

Директор ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про місце, час та дату судового засідання повідомлялася належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомила.

Враховуючи передбачені ч.2 ст. 174 КПК України строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності директора ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 .

Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання директора ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 , вказуючи на те , що досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001244 від 04 жовтня 2017 року триває. Крім того, зазначив, що ОСОБА_4 була допитана в кримінальному провадженні №0001244 від 04 жовтня 2017 року в якості свідка, та при допиті зазначила, що не займалась господарською діяльністю в ТОВ «Бовенія», жодних договорів не підписувала. Просить відмовити в задоволенні клопотання директора ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 про скасування арешту, оскільки потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт, не відпала.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001244 від 04 жовтня 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року було задоволено прокурора третього відділу процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, та серед іншого було накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Бовенія» у банківських установах, а саме: № НОМЕР_1 , відкритий у АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» (МФО 305880); № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 відкритий у ПАТ «МТБ БАНК» (МФО 328168); № НОМЕР_5 , відкритий у АТ «ПУМБ» (МФО 334851); № НОМЕР_6 , відкритий у АТ «КІБ» 9МФО 322540), із забороною користування та розпорядження вказаними грошовими коштами.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схилення особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001244 від 04 жовтня 2017 року наразі триває, крім того грошові кошти, на які накладено арешт, визнано речовим доказом.

Разом з тим, директор ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася та не обґрунтувала наявності підстав, що потреба в такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт, відпала.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів доданих до клопотання, доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальністьта які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року, що дає слідчому судді підстави дійти висновку що необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно на теперішній час не відпала, оскільки обставини, на які посилається директор ТОВ «Бовенія» ОСОБА_4 в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Бовенія» ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 року у кримінальному провадженні №0001244 від 04 жовтня 2017 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1