КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року,відносно
ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, є громадянкою України, з вищою освітою, заміжня, має на утриманні малолітніх дітей 2010 та 2018 років народження, перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною до досягнення 3 років, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваної ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 (два) місяці.
Покладено на підозрювану ОСОБА_6 процесуальні обов`язки:

1)не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період доби з 22:00 год. кожного дня до 06.00 год. ранку наступної доби;

2) прибувати до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 або Подільського районного суду м. Києва (залежно від стадії кримінального провадження) за першою вимогою на встановлений службовою особою час;

3) повідомляти слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м.Києві, прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 або Подільського районного суду м.Києва (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання;

4) здати до відповідних державних органів на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Як вбачається з ухвали, слідчий суддя вказав, що з метою забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, враховуючи обставини вчинення злочину та його наслідки, характер злочинних дій підозрюваної, дані про її особу, а також те, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, вважав за необхідне застосувати стосовно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час доби - в період часу з 22.00 год. до 06.00 год. ранку наступної доби, що буде відповідати і інтересам наявної у підозрюваної дитини віком до 3 років.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити повністю органу досудового розслідування у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .
Як зазначає захисник, у клопотанні органу досудового розслідування відсутні будь-які докази на підтвердження того, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, вказаним у клопотанні слідчого та взагалі.

На думку сторони захисту, порушенням конституційних прав та свобод ОСОБА_6 є той факт, що ухвала слідчого судді ґрунтується лише на підозрі у вчиненні кримінального правопорушення повідомленої ОСОБА_6 .
Апелянт посилається на те, що кримінальне провадження здійснюється вже четвертий рік. За весь цей час ОСОБА_6 , знаючи про відкрите кримінальне провадження та з метою повного сприяння слідству, з`являлась на всі процесуальні та слідчі дії, жодного разу до підозрюваної не застосовувалися передбачені законом заходи примусу.
Більше того, припущення прокурора, що ОСОБА_6 буде порушувати обов`язки щодо прибуття за викликом до слідчого/прокурора у зв`язку з тим що їй вручена підозра, спростовуються тим фактом, що перебуваючи у статусі підозрюваної ОСОБА_6 добровільноз`являється за викликом слідчого.
На думку захисника, слідчим суддею, також не було враховане, що ризик утечі повинен оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova(Бекчиєв проти Молдови)).
Як зазначає захисник, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не містить жодного переконливого доказу, не переслідує ніякої суспільної мети, а подання даного клопотання є формальним та може завдати непоправної шкоди сімейному та соціальному життю ОСОБА_6 .
Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 має двох неповнолітніх дітей 2010 та 2018 років народження і їй потрібно малолітнього сина вивозити до села Білогородка, яке розташовано у Київської області, де проживає матір ОСОБА_6 , яка має власний будинок із прибудинкової територією, що в умовах загальнонаціонального карантину є єдиним безпечним засобом для нормального зростання малолітньої дитини.
Враховуючи викладене, захист вважає, що рішенням слідчого судді несправедливе та необгрунтовано суворе, оскільки прокурор не довів обставин, які б слугували підставою для обмеження права підозрюваної на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Крім цього, слідчий суддя, застосувавши запобіжний захід ОСОБА_6 , визначив термін дії оскаржуваної ухвали до 17 червня 2020 року , чим вийшов поза межі клопотання слідчого, оскільки слідчий просив обрати даний запобіжний захід терміном до 15 червня 2020 року і слідчий суддя не вправі був визначати строк запобіжного заходу поза межами строку визначеного у клопотанні слідчого.
Також, на думку сторони захисту, у наданих слідчому судді матеріалах, в тому числі в повідомленні про підозру, не міститься об`єктивних даних на підтвердження вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, більш того обвинувачення ґрунтуються лише на свідченнях ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які безпосередньо зацікавлені у тому, щоб ОСОБА_6 відповідала за їх дії та зобов`язання. Підозрювана повністю співпрацює зі слідством і займає активну позицію у даному кримінальному провадженні.

В доповненнях до апеляційної скарги захисник посилається на практику Європейського суду з прав людини, згідно якоїпрезумпція невинуватості вважається порушеною, якщо судове рішення відображає думку про винуватість особи у вчиненні злочину до того, як її вину буде доведено відповідно до закону, але слідчий суддя, приймаючи оскаржуване рішення, обґрунтував ухвалу припущеннями, що призвело до порушення конституційних прав ОСОБА_6 визначених у статтях 3, 29 Конституції, , оскільки ні клопотання, ні ухвала не містять доказів які підтверджують слова прокурора.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваної, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001127, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що не раніше жовтня 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на заволодіння грошовими коштами під приводом нібито продажу туристичних путівок для відпочинку за кордоном. Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України. Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що не раніше жовтня 2016 року, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, повторно, а саме на заволодіння грошовими коштами під приводом нібито продажу туристичних путівок для відпочинку закордоном. Таким чином, ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 190 КК України.

17 квітня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство)), та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України (заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно).

22 квітня 2020 року слідчий СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у визначений час щодо підозрюваної ОСОБА_6 строком на 2 (два) місяці.

Ухвалою слідчого Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час щодо підозрюваної ОСОБА_6 , з покладенням на підозрювану ОСОБА_6 відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арештуперевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана, вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характеризуючі дані про особу підозрюваної, в їх сукупності.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Як вбачається із матеріалів справи, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами,зокрема: протоколом допиту потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; висновком експерта від 21.02.2020 №13-2/9 за результатами судово-економічної експертизи; постановою про визнання предметів речовими доказами від 16.10.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_27 від 20.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_28 від 30.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_29 від 02.04.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_30 від 26.03.2020; постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.01.2020.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Для обґрунтованої підозри повинні бути факти або інформація, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваної ОСОБА_6 з вчиненим злочином підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190, ч.2 ст.190 КК Україниє обґрунтованою, що дає підстави для застосування до неї такого різновиду заходів забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід, з метою здійснення подальшого розслідування.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваної чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, слідчим у клопотання та прокурором у судовому засіданні доведено, що застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу вигляді домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому враховуючи у відповідності до ч. 1 ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого злочину, обставини вчинення злочину, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, особу підозрюваної, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України також є безпідставними, оскільки слідчим суддею були враховані обставини справи в сукупності з особою підозрюваної, які вказують на можливість підозрюваної вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. Наявність у підозрюваної двох малолітніх дітей повністю не виключає цих ризиків, а домашній арешт у період доби з 22:00 год. кожного дня до 06.00 год. ранку наступної доби не перешкоджає підозрюваній піклуватись про дітей та виконувати інші соціальні функції.

Домашній арешт застосовано в межах строку досудового розслідування, який спливає згідно вимог ч.1 ст. 219 КПК України 17 червня 2020 року, строком на два місяці, як це і передбачено ч.6 ст.181 КПК України.

Колегія суддів також враховує, що запобіжний захід щодо ОСОБА_6 може бути змінений слідчим суддею за клопотанням підозрюваної чи захисника в порядку ст.201 КПК України.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 28 квітня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП України в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений час щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 (два) місяці залишити без змін,а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2638/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_31
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1