Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/4091/19
номер провадження 1-кс/695/101/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 березня 2020 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області погоджене з прокурором Золотоніської місцевої прокуратури відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Домантове Золотоніського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше притягувався до кримінальної відповідальності:
1) 28.11.2016 року вироком Золотоніського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст.,ст. 75, 104 КК України, звільнено з іспитовим строком, терміном 1 рік, судимість в установленому законом порядку знята та погашена;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України
про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 звернувся до суду з погодженим прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ..
Клопотання обґрунтоване наступним.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_9 22.12.2019 року близько 22.40 год. з метою вчинення розбійного нападу, тобто відкритого заволодіння чужим майном, переслідуючи корисливу мету, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, через незамкнені вхідні двері проникли до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в якому проживає потерпіла ОСОБА_10 , де із застосуванням до останньої фізичної сили, що проявилося у нанесенні ударів руками та ногами по обличчю та тілу потерпілої, що загрожувало її життю та здоров`ю, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелому ребер справа, рваної рани підборіддя та нижньої повіки справа, гематоми та саден обличчя, відкрито заволоділи майном потерпілої ОСОБА_10 , а саме: грошовими коштами в сумі 150 гривень та ТВ-тюнером.
23 грудня 2019 року о 07 год. 10 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
23 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду від 24 грудня 2019 року відносно ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 лютого 2020 року.
Постановою керівника Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_11 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001206 від 23.12.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто 23.03.2020 року.

На підставі висновку судово-медичної експертизи від 10.02.2020 року за №05-8-01/30 слідчим 17.02.2020 року винесено постанову про зміну правової кваліфікації дій підозрюваних у кримінальному провадженні № 0001206 з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 4 ст. 187 КК України

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 14.02.2020 року продовжено строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.03.2020 року.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 18.03.2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001206 від 23.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено до шести місяців, тобто 23.06.2020 року.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 23.03.2020 року, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне:
- долучити висновок судової молекулярно-генетичної експертизи, яка перебуває на виконанні у експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та на даний час не завершена;
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.
Ризики передбачені ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати, а саме: ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років з конфіскацією майна, у підозрюваного немає стійких соціальних зв`язків, він ніде не працює, що свідчить про відсутність стабільного доходу.
Крім цього, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може, з метою уникнення кримінальної відповідальності, чинити тиск та залякувати потерпілу ОСОБА_12 , яка є особою похилого віку, проживає одиноко, близьких рідних не має.
Також, ОСОБА_5 неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, ніде не працює, не навчається, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, а тому існує ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та/або суду.
Окрім того ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за злочин проти власності, за місцем проживання характеризується негативно, схильний до крадіжок та неправомірних вчинків.
За вказаних обставин слідчий за згодою з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання.
Захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про продовження строків перебування під вартою наполягаючи на тому, що доказів переховування, або наявності мети у ОСОБА_5 у переховуванні від слідства матеріали клопотання не містять, ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_10 примирилися, а тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 буде чинити тиск на потерпілу. Окрім того ОСОБА_5 працював, був на заробітках за кордоном та мав намір повторно поїхати до Литви для того, щоб заробляти кошти та працював без оформлення трудового договору до моменту затримання, що виключає твердження сторони обвинувачення про те, що злочинна діяльність ОСОБА_5 є єдиним джерелом його доходу. Таким чином, посилаючись також на практику Європейського суду з прав людини, щодо суворості покарання, як суттєвого елементу при оцінюванні ризиків, захисник ОСОБА_5 просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який.
Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати більш м`який запобіжний захід, оскільки має постійне місце проживання, примирився із потерпілою ОСОБА_10 , а тому вважає за можливе обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Окрім того сторона захисту надала суду копію заяви потерпілої ОСОБА_10 , оригінал якої оглянутий судом в судовому засіданні, та відповідно до якої остання зазначила, що їй шкода відшкодована, претензій до ОСОБА_5 остання не має, ОСОБА_5 тілесних ушкоджень їй не наносив та не був присутній коли її бив ОСОБА_13 ..
Суд, заслухавши доводи слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали клопотання, виходить з наступного.
Під час розгляду клопотання з`ясовано, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, відомості про офіційне працевлаштування під час розгляду клопотання не надано, не одружений, дітей на утриманні немає, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти власності (крадіжка).
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження в режимі таємниці слідства, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення, оскільки прокурором доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України:
переховування з метою уникнення від кримінальної відповідальності,
тиску на свідків, коло яких встановлюється та потерпілу, яка є особою похилого віку;
по даному кримінальному провадженню не закінчені всі слідчі дії, та існує ризик знищення або приховування підозрюваним речових доказів,
Також слідчий суддя зважає на те, що:
соціальні зв`язки підозрюваного не є сталими (не одружений, не працює та не навчається);
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років;
Відповідно до п.,п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "Тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".
Слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, що є суттєвим елементом при оцінюванні наведених ризиків, будь-яких підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу стороною захисту надано не було, підстав для зміни запобіжного заходу суду не повідомлено.
Так сторона захисту зазначає, що ОСОБА_5 працював без оформлення трудового договору, та мав достатній заробіток, що виключає злочинну діяльність як єдиного джерела доходу.
Разом із тим доказів щодо такого працевлаштування після прибуття на територію України після розірвання договору 02.09.2019 року сторона захисту не надала.
Що стосується доводів сторони захисту про примирення із потерпілою ОСОБА_10 , суд враховує, що на даний час органом досудового розслідування перевіряється факт нанесення тілесних ушкоджень підозрюваним ОСОБА_5 , враховуючи, що потерпіла ОСОБА_10 частково втратила пам`ять та пам`ятає лише нанесення першого удару підозрюваним ОСОБА_9 , однак згідно висновку судово-імунологічної експертизи № 05-5-06/27 від 24.02.2020 на куртці та штанах, вилучених під час затримання ОСОБА_5 виявлено кров людини, походження крові від потерпілої ОСОБА_10 не виключається. По вказаних речах призначено судову молекулярно генетичну експертизу, яка перебуває на виконанні у експертів Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України та на даний час не завершена.

Отже достовірно стверджувати, що ОСОБА_5 наносив чи не наносив потерпілій ОСОБА_10 тілесні ушкодження орган досудового розслідування не може та по перевірці даного факту тривають слідчі дії.
Розглядаючи дане клопотання слідчий суддя враховує і правову позицію Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року N° 33977/97, п. 81 закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.
Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, є достатні підстави вважати, що інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав. людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
За таких обставин суд вважає, що більш м`яким запобіжним заходом неможливо забезпечити належну поведінку ОСОБА_5 та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому задовольняє вищезазначене клопотання частково та продовжує строк тримання під вартою на тридцять днів.
На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 192-194, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Золотоніського ВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Золотоніської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_5 задовольнити частково.
Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 30 днів, тобто до 18 квітня 2020 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.
Слідчий суддя Золотоніського
міськрайонного суду ОСОБА_1