Справа № 603/661/19
Провадження № 1-кп/603/147/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання : ОСОБА_2

номер кримінального провадження 0000118, внесеного 10.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Олеша, Монастириського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3

потерпілої: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження,

В С Т А Н О В И В:

09.08.2019 року близько 16:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 керував технічно справним автомобілем марки Opel Combo, державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , без пасажирів рухався автодорогою сполученням с.Савелівка - с. Ковалівка, Монастириського району, Тернопільської області, у напрямку с. Ковалівка, Монастириського району, Тернопільської області, із швидкістю близькою до 45 км/год.

Рухаючись вказаною автодорогою, наближаючись до населеного пункту с.Ковалівка, Монастириського району, Тернопільської області, обвинувачений ОСОБА_3 в порушення вимог п. 1.2 ПДР України, яким в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів, в порушення вимог п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, не переконався у безпечності маневру та в тому, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, виїзд на яку можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди в результаті чого допустив наїзд керованого ним транспортного засобу на пішоходів потерпілу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які йшли в напрямку с. Ковалівка, Монастириського району, Тернопільської області по лівому краю автодороги, тобто в попутному обвинуваченому ОСОБА_3 напрямку, а також на ОСОБА_7 , який перебував у дитячій колясці, яку котила перед собою потерпіла ОСОБА_5 .

Внаслідок наведеного і в порушення вимог п. 1.5 ПДР України, обвинувачений ОСОБА_3 , який не повинен створювати небезпеку для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків, створив такі умови, що стали причиною дорожньо-транспортної пригоди.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді перелому тіла п`ятого крижового хребця із помірним зміщенням, які відповідно до п.п. 2.2.1 а,в Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості та інші легкі тілесні ушкодження.

Пішохід ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , який перебував у дитячій колясці яку котила перед собою ОСОБА_5 отримали легкі тілесні ушкодження.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_3 вимог п.п. 10.1 та 11.3 ПДР України, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненню середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні пред`явлених йому в обвинуваченні кримінальних правопорушень визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і даючи суду показання, повністю підтвердив факт та обставини скоєння ним вищезазначених кримінальних правопорушень за обставин, вказаних у обвинувальному акті. Вважає недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 09.08.2019 року близько 16:00 год. вона йшла спільно із ОСОБА_6 по лівому краю автодороги сполучення с.Савелівка - с. Ковалівка, Монастириського району, Тернопільської області в напрямку с. Ковалівка, Монастириського району, та котила перед собою дитячу коляску, в якій знаходився малолітній ОСОБА_7 . Через деякий час, на них здійснив наїзд автомобіль під керуванням ОСОБА_3 , який рухався в попутньому напрямку. Пояснила, що на даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, всі матеріальні збитки їй відшкодовані, просить обвинуваченого суворо не карати.
Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, суд відповідно до ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, зібраних у ході досудового слідства, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Даючи оцінку зібраним по справі доказам, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, обставини, що пом`якшують покарання, до яких суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином, враховуючи сукупність пом`якшуючих обставин покарання, беручи до уваги фактичні обставини кримінального провадження та пояснення потерпілої ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі, оскільки саме такий вид покарання, буде необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Також, враховуючи, що обвинувачений кримінальне правопорушення вчинив з необережності, не в стані алкогольного сп`яніння, а також думку потерпілої, суд вважає за можливе не призначати обвинуваченому ОСОБА_3 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз у даному кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,124, 368, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз у даному кримінальному провадженні, зокрема:
- 1256,08 грн. за проведену судову дактилоскопічну експертизу №1.4-637/19 від 10.09.2019 року;
- 1099,07 грн. за проведену судову трасологічну експертизу №1.3-395/19 від 24.09.2019 року;
- 471,03 грн. за проведену судову автотехнічну експертизу №4.6-470/19 від 06.09.2019 року;
- 1256,08 грн. за проведену судову автотехнічну експертизу №4.6-468/19 від 23.09.2019 року;
- 1884,12 грн. за проведену судову транспортно-трасологічну експертизу №4.6-469/19 від 30.09.2019 року.
Речові докази у даному кримінальному провадженні, а саме:
- уламки скла фар, які перебувають в кімнаті зберігання речових доказів Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області знищити;
- дитячу коляску, яка перебуває в кімнаті зберігання речових доказів Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути законному володільцю ОСОБА_5 ;
- автомобіль марки Opel Combo д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває на спец майданчику для тимчасового утримання т/з Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області повернути законному володільцю ОСОБА_3 .
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 14.08.2019 року на: дитячу коляску із надписами «Coto baby», що перебуває у власності ОСОБА_8 1993 року народження, автомобіль марки Opel Combo д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки Samsung SM-J330F/DS = IMEI 1 НОМЕР_3 , IMEI 2 НОМЕР_4 із вмонтованим в нього стартовим пакетом із телефонним номером НОМЕР_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1