У Х В А Л А
18.12.2019 Справа №607/26010/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0001026 про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великий Глибочок Тернопільського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, депутатом не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

У ОСОБА_3 , 09 квітня 2018 року близько 03 год. 00 год., під час перебування в приміщенні Національна лотерея «Золота підкова», що за адресою вул. Привокзальний майдан в м. Тернополі, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , 09 квітня 2018 близько 03 год. 00 год., перебуваючи в приміщенні Національна лотерея «Золота підкова», що за адресою вул. Привокзальний майдан в м. Тернополі, шляхом обману ОСОБА_6 , під приводом здійснення телефонного дзвінка, взяв у останнього належний йому мобільний телефон торгової марки «HUAWEI GR5 2017» моделі BLL-L21, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , сірого кольору, вартістю 4081,10 гривень із сім картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 25 гривень та сім картою оператора зв`язку «Водафон», вартістю 25 гривень. В подальшому, ОСОБА_3 , імітуючи телефонну розмову, вийшов із приміщення Національна лотерея «Золота підкова» та, побачивши, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами із належним ОСОБА_6 мобільним телефоном втік з місця злочину у напрямку театральної площі в м. Тернополі, чим завдав останньому матеріальну шкоду на суму 4131,10 гривень.

Також, 28 жовтня 2018 року, близько 02 години 00 хвилин у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , переслідуючи корисливі мотиви та з метою незаконного збагачення, 28 жовтня 2018 року близько 02 години 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні однієї із кімнат квартири АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків, непомітно для власників, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A3» модель «SM-A300H/DS» чорного кольору, в якому знаходилась сім - карта оператора мобільного зв`язку «Kyivstar» з номером « НОМЕР_3 » та двохмісячного собаку породи «Лабрадор» білого кольору, на якому був ошийник голубого кольору, які належать ОСОБА_7 . Викраденим майном ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_7 на суму 3629,17 гривень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальних актах, щиро розкаявся та вказав, що на даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати, не позбавляти волі, врахувати те, що він щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину та відшкодував завдану шкоду потерпілим.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України за обставин, викладених в обвинувальних актах, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду, через що за клопотанням прокурора, що не заперечено обвинуваченим та його захисником було змінено порядок та обсяг дослідження доказів, шляхом виключення із об`єму доказів потерпілих, свідків та письмових матеріалів кримінального провадження.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії:

-- за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство);

-- за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відносяться до злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу винуватого, позицію потерпілого ОСОБА_7 , який не має претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, позицію потерпілого ОСОБА_6 щодо цивільного позову та який просить суд суворо не карати обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, часткове відшкодування шкоди, завданої злочином. Обставини, що обтяжують покарання - відсутні.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень йому доцільно призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення, а саме: за ч. 1 ст. 190 КК України штраф у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., за ч. 2 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим слід визначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Разом з тим суд, враховуючи вищенаведені пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, з врахуванням думки потерпілого ОСОБА_7 , який майнових претензій немає, просить суворо не карати ОСОБА_3 , позицію потерпілого ОСОБА_6 яка викладена у заяві останнього, де він просить, суворо не карати ОСОБА_3 та частково підтримує цивільний позов, приймаючи до уваги особу обвинуваченого, який є не судимим, його сімейний стан, приходить до переконання, що є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки, оскільки ОСОБА_3 може бути перевихований без реального відбування призначеного судом покарання, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку нагляд за останнім слід покласти відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України на орган пробації за місцем проживання.

В кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яким просить стягнути із ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 4131,10 грн. та моральну шкоду у розмірі 1000 грн., який підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 127 КК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Окрім того, ч. 1, 2 ст. 23 Цивільним кодексом України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням її майна.

Частиною 4 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою, слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 слід задовольнити в повному обсязі, оскільки розмір заподіяної шкоди не оспорюється учасниками судового провадження та визнається самим обвинуваченим у заявленому позивачем в розмірі 4131,10 грн. матеріальної шкоди, заподіяної злочином та 1000 грн. моральної шкоди, які слід стягнути з обвинуваченого в користь потерпілого ОСОБА_6 .

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-338/18 від 10.05.2018р. в сумі 572,00 грн. та судової товарознавчої експертизи №6-338/18 від 10.05.2018р. в сумі 572,00 грн., які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли у зв`язку із проведенням експертиз в межах даного кримінального провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушенням покарання:

-- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

-- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 3 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_3 в період дії іспитового строку покласти на орган пробації за місцем проживання.

Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 4131 (чотири тисячі сто тридцять одна) гривня 10 коп. та моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави вартість проведеної судової товарознавчої експертизи №6-338/18 від 10.05.2018р. в сумі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн. 00 коп.; вартість судової товарознавчої експертизи №6-338/18 від 10.05.2018р. у розмірі 572 (п`ятсот сімдесят дві) грн.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1