В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 461/5658/19

16.01.2020 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

при розгляді у відкритому судовому засіданні кримінального провадження №0002895 за обвинувальним актом відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Ульянівки Липовецького району Вінницької області, громадянки України, українки, з освітою 5 класів, вдовою, пенсіонеркою, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимою.

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

25.11.2015 року в денний час доби, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебувала в приміщенні Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради за адресою: м.Львів, вул. Ференца Ліста,5, маючи умисел на отримання житлової субсидії умисно внесла недостовірні дані у декларацію від 25.11.2015 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії (за формою затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2015 року №106). В розділі 3 «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» (будь-кого із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб або осіб, які фактично там проживають) вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» цієї Декларації написала власноручно «не придбали». В той час коли насправді ОСОБА_4 , 23.03.2015 разом із внуком ОСОБА_6 , набула у власність (шляхом купівлі) квартиру в рівних частках кожен, загальною площею 80,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яку вони придбали за 695795 гривень. Цього ж дня ОСОБА_4 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, в денний час доби, перебуваючи в приміщенні Галицького відділу соціального захисту, за адресою: м. Львів, вул. Ференца Ліста, 5, маючи умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, подала через соціального працівника Галицького відділу соціального захисту ОСОБА_7 завідомо підроблений документ - декларацію від 25 листопада 2015 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначення житлової субсидії (за формою затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2015 року №106). Яка містить вищезазначені відомості, що не відповідають дійсності, а саме: в розділі 3 «Інформація про витрати на придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, що перевищує 50 тисяч гривень, які здійснені протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії» (будь-кого із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб або осіб, які фактично там проживають) вказаної Декларації у графі «Вид придбаного майна або оплачених послуг» Розділу 3 цієї Декларації написала власноручно «не придбали». В той час коли насправді ОСОБА_4 , 23. 03.2015 разом із своїм внуком ОСОБА_6 , набула у власність (шляхом купівлі) квартиру в рівних частках кожен, загальною площею 80,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , яку вони придбали за 695795 гривень. Дане діяння вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру, чим порушено вимоги Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (в редакції від 30.10.2015), а саме:
- п.п.5 п.5. Субсидія не призначається, якщо: будь-хто із зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб (осіб, які фактично проживають), яким нараховується плата за житлово-комунальні послуги, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням субсидії (призначенням субсидії без звернення) здійснив купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), автомобіля, транспортного засобу (механізму), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив послуги з будівництва, ремонту квартири (будинку) або автомобіля, транспортного засобу (механізму), телефонного (в тому числі мобільного) зв`язку, крім житлово-комунальних послуг у межах соціальної норми житла та соціальних нормативів користування житлово-комунальними послугами та медичних послуг, пов`язаних із забезпеченням життєдіяльності, на суму, яка на дату купівлі (оплати) перевищує 50 тис. гривень.
- п.13. Для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за місцем реєстрації (орендарі - за місцем проживання): заяву про призначення житлової субсидії та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за встановленими формами. Громадянин несе відповідальність за подані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру.
Факт подачі ОСОБА_4 до Галицького відділу соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради завідомо підробленої декларації від 25.11.2015 року про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, в якій зазначається неправдиві відомості про придбане майно, вплинув на встановлення права на призначення субсидії та привів до надміру виплаченої житлової субсидії останній за період з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року за рахунок коштів бюджету на загальну суму 17365 гривень 50 копійок.
При цьому ОСОБА_4 перебуваючи 25.11.2015 р. в приміщенні Галицького відділу соціального захисту, розташованому за адресою: м. Львів, вул.Ференца Ліста, 5, підробивши вищезазначений офіційний документ при вищезазначених обставинах з умислом направленим на заволодіння чужим майном, шляхом обману, умисно подала до Галицького відділу соціального захисту завідомо підроблену декларацію від 25.11.2015 року, при вищевказаних обставинах, з метою введення в оману та отримання житлової субсидії, що вплинуло на встановлення права на призначення субсидії та призвело до надміру виплаченої житлової субсидії останній за період з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року за рахунок коштів бюджету на загальну суму 17365 гривень 50 копійок.
Обвинувачена ОСОБА_4 при допиті в судовому засіданні вину визнала у пред`явленому їй обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України. Надала пояснення, що разом з внуком в 2015 році купила квартиру. Але оскільки її потрібна була житлова субсидія, 25.11.2015 року, будучи в приміщенні Галицького відділу соціального захисту самостійно заповнила декларацію про доходи і витрати, де власноруч в розділі 3 даної декларації написала, що не придбала таке майно. Дану декларацію подала через працівника Галицького відділу соціального захисту.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що обвинувачена повністю відшкодувала шкоду.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки ОСОБА_4 в судовому засіданні не оспорювала факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували. Фактичні обставини справи є доведеними, суд вважає їх доведеними та визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень та його мотиви, розмір заподіяної шкоди, а також інші обставини провадження, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій обвинуваченої, суд вважає, що органами досудового розслідування правильно кваліфіковані її дії:
-підроблення офіційного документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.358 КК України;

-пред`явлення завідомо підробленого офіційного документу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України;
-а також як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.190 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із загальних принципів призначення покарання, що передбачені ст. 65 КК України. Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність пом`якшуючих покарання обставин.
ОСОБА_4 раніше не судима, характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно з досудовою доповіддю ОСОБА_4 має середній ризик вчинення кримінального правопорушення та існує ймовірність її виправлення без ізоляції від суспільства.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
Пом`якшуючими покарання обставинами є добровільне відшкодування шкоди, щире каяття та похилий вік обвинуваченої.
Виходячи з вищевикладеного, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, які є злочинами невеликої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання, а також враховуючи особу винної, який раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно суд вважає за необхідне визначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в межах санкцій ч. 1 , 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України та визначити обвинуваченій остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити остаточне покарання у виді штрафу.

07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від від 22.12.2016 № 1810-VIII.
Відповідно до п. ґ ст. 1 цього Закону підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, та які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

Згідно з ст. 13 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 № 1810-VIII дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Обвинувачениа ОСОБА_4 вчинила злочини невеликої тяжкості до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», на день набрання чинності цим Законом досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто вона підпадає під перелік осіб, визначених в пункті ґ ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», які звільняються судом від відбування покарання.
При цьому обвинувачена не підпадає під перелік осіб, визначених в ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та в ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 р. № 392/96-ВР, до яких амністія не застосовується.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 р. № 392/96-ВР, установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність звільнити обвинувачену від призначеного за цим вироком покарання на підставі п.а ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати по справі відсутні.
Речові докази відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368- 371, 374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :

Визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 , 4 ст. 358, ч. 1 ст. 190 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 грн.
Призначити ОСОБА_4 остаточне покарання відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищезазначених злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 1020 грн.
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного за цим вироком покарання на підставі п.ґ ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1