Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/433/20
номер провадження 1-кп/368/153/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2020 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кагарлик Київської області кримінальне провадження № 0000140 від 04.04.2020 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Баришівка Київської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, освіта середньо-спеціальна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
20.03.2015 р. вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 року з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки. На підставі ухвали Кагарлицького районного суду Київської області від 22.06.2017 р. звільнений умовно достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі на 1 рік 338 днів,
у вчиненні злочину, передбаченого ст.. 126-1 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- сторони обвинувачення прокурора Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

- сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , перебуваючи в шлюбі з потерпілою ОСОБА_5 , проживав з останньою в будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та мають двох спільних доньок ОСОБА_7 , 2017 року народження та ОСОБА_8 , 2019 року народження.
В період часу з 11 листопада 2019 року по 04 квітня 2020 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, маючи прямий умисел на вчинення домашнього насильства, з мотивів ревнощів та побутових сімейних конфліктів, систематично вчиняв фізичне та психологічне насильство над своєю дружиною ОСОБА_5 , з якою він перебуває у шлюбі, що призвело до її фізичних та психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.
Зокрема, 11 листопада 2019 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю проживання, вчинив відносно своєї дружини, дії фізичного та психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, шарпанні її за одяг, погрозах фізичною розправою, штовханні.
Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.11.2019 року, близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання за вище вказаною адресою, вчинив відносно своєї дружини, дії фізичного та психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, шарпанні її за одяг, штовханні, погрозах фізичною розправою, що принижувало її честь та гідність.
24 лютого 2020 року, близько 22 години 00 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання за вище вказаною адресою, вчинив відносно своєї дружини, дії фізичного та психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, шарпанні її за одяг, штовханні, що принижувало її честь та гідність.
Також, 24 березня 2020 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, знаходячись по місцю свого проживання разом зі своєю дружиною та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно останньої, дії фізичного та психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, штовханні та шарпанні її за одяг, що принижує її честь та гідність.
04 квітня 2020 року, близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_3 , продовжуючи умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння по місцю свого проживання за вище вказаною адресою, вчинив відносно своєї дружини, дії фізичного та психологічного насильства, що проявились у словесних образах потерпілої нецензурними словами, погрозах фізичною розправою, шарпанні її за одяг, штовханні, що принижувало її честь та гідність.
Отже, вказаними систематичними насильницькими діями, ОСОБА_3 , заподіяв своїй дружині ОСОБА_5 , систематичні фізичні та психологічні страждання, що погіршили якість життя потерпілої.
Дії ОСОБА_3 органами досудового слідства кваліфіковані за ст. 126-1 КК України - як вчинення домашнього насильство, тобто умисного систематичного вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.
Під час судового розгляду 12 травня 2020 року було укладено угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 на підставі ст. ст.. 468, 469, 471 КПК України.
Відповідно до цієї угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість за ст.126-1 КК України.
Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у виді у виді 1 (одного) року позбавлення волі з застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком у межах, що визначить суд. Відповідно до вимог ст. 71 КПК України, ч. 3 ст. 72 КПК України не відбуту частину додаткового покарання за вироком Броварського міськрайонного суду від 20.03.2015 р. за ч. 2 ст. 286 КК України виконувати самостійно.
В угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, права та обов`язки сторін угоди.
Суд відповідно до вимог ч. 1 ст. 473 КПК України роз`яснив обвинуваченому та потерпілій їх права, наслідки укладення угоди, наслідки затвердження та невиконання угоди про примирення.
Суд роз`яснив, що відповідно до ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Згідно з ч. 3 ст. 424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:
1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;
3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для обвинуваченого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, тобто відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.
Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував в обвинуваченого, чи цілком він розуміє:
1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;
3) характер кожного обвинувачення;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.
Потерпілій роз`яснено, що згідно зі ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення вона має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Обвинуваченому та потерпілій суд роз`яснив, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом і відповідно до ст. 389-1 КК України умисне невиконання засудженим угоди про примирення карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України суд роз`яснив потерпілому, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для потерпілого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілого, чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Прокурор в судовому засіданні вважала за необхідне затвердити дану угоду, оскільки вона відповідає інтересам суспільства та не порушує права третіх осіб.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила затвердити укладену угоду про примирення від 12.05.2020 року та призначити узгоджене сторонами покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, в обсязі обвинувачення, просив застосувати узгоджений вид та міру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України є правильною.
При прийнятті рішення у судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості і відповідно до вимог ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.
Судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених в ст. 65 КК України.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.
Також, в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, сторони та інші учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.
На думку суду, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.
Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси її сторін або інших осіб. У суду немає сумнівів у наявності добровільної згоди на укладення та затвердження угоди.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим, призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.
Запобіжний захід не обирався.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 473, 474, 476 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
Затвердити угоду про примирення, укладену 12 травня 2020 р. між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 04.04.2020 р. за № 0000140.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на один рік.
Відповідно до ч. 3 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_3 покарання приєднати повністю невідбуте додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.03.2015 р., та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді одного року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом строком один місяць 16 днів.
У відповідності до ст.. 72 ч. 4 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом виконувати самостійно.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення:
?обвинуваченим, його захисником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди обвинуваченого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;
?потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6 чи 7 статті 474 КПК України;
?прокурором - виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Роз`яснити потерпілій ОСОБА_5 , що у разі невиконання угоди про примирення, потерпіла має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Крім того, роз`яснити, що умисне невиконання угоди, є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1