Справа № 149/950/20
Провадження №1-кп/149/117/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
18.06.2020 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Хмільнику кримінальне провадження № 0000132, внесене до ЄРДР 11.03.2020 року, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

по обвинуваченню у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
25.12.2019 року близько 20:00 години, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину "Продукти", який розташований за адресою: Вінницька область, м. Хмільник, вул. Північна, 50, на одному із столів помітив мобільний телефон торгової марки "Nokia" моделі "1 Plus Dual Sim 1/8 GB TA-1130 DS" ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , чорного кольору, належний ОСОБА_4 , який останній вийшовши з приміщення залишив без нагляду. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вище зазначеного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, пересвідчившись у відсутності сторонніх осіб, та потерпілого, які б могли перешкодити вчиненню кримінального правопорушення, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно викрав мобільний телефон торгової марки "Nokia" моделі "1 Plus Dual Sim 1/8 GB TA-1130 DS" ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку експерта № 2049/20-21 від 18.03.2020 року становить 1480,05 гривень, після чого з місця події зник, а викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріального збитку у розмірі 1480,05 гривень.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

14.05.2020 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин. Потерпілий ОСОБА_4 цивільний позов не заявляв, так як заподіяна шкода відшкодована у повному обсязі, претензій як матеріального так і морального характеру він не має, з обвинуваченим ОСОБА_5 примирився. Сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 просили суд затвердити угоду про примирення, вказавши на добровільність її укладення.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням - злочином середньої тяжкості.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому ОСОБА_5 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Потерпілому ОСОБА_4 зрозуміло, що для нього наслідком затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального законодавства.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами угоди міри покарання.

При призначенні обвинуваченому міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного. Суд приймає до уваги наявність обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що угода може бути затверджена, а обвинуваченому ОСОБА_5 належить призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

При призначенні покарання суд виходить з того, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження нових злочинів.

Питання щодо процесуальних витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку визначеному ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,65,66,185 КК України, ст.ст. 373,374, 468,469,475 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення від 14.05.2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати на залучення експертів у розмірі 326,88 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду від 13.03.2020 року, на мобільний телефон моделі "Nokia 1 Plus Dual Sim 1/8GB TA-1130 Blask", ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 , скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні мобільний телефон моделі "Nokia 1 Plus Dual Sim 1/8GB TA-1130 Blask", ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору і обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1