ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №489/6319/19
Провадження №1-кп/477/109/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 ,

в судовому засіданні з розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002653, по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 15 та пункту 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В Жовтневому районному суді Миколаївської області перебуває зазначене кримінальне провадження.

Під час розгляду справи прокурор Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 2 подав суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на 60 днів.

Обґрунтовував його тим, що той, будучи раніше неоднарозово судимим за вчинення злочинів, за які судимості не зняті і не погашені в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, та знову, повторно, умисно, з корисних мотивів вчинив особливо тяжкі кримінальні злочини. Тому продовжують існувати ризики, що він буде переховуватися від суду або ж вчинить нові злочини.

В судовому представник потерпілого клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, вказавши також, що відносно обвинуваченого існує інше кримінальне провадженні в Ленінському районному суді м. Миколаєва, що підтверджує існування ризиків продовження злочинної діяльності.

Захисник щодо клопотання прокурора вказав, що воно не може бути розглянуто судом через порушення строків на його подання, так як відповідно до змін до КПК України, пов`язаних із введенням в Україні карантину на протидію коронавірусу COVID-19, таке клопотання повинно було подано за десять днів до закінчення строку дії запобіжного заходу. Недотримання цих строків прямо вказує на порушення особи права на захист. Крім того вказав, що якщо суд і здійснить розгляд клопотання прокурора, то в його задоволенні необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_6 , хоча й обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, але тяжкість злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Зазначив також, що прокурором не надано доказів на підтвердження продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і вина обвинуваченого поки що не доведена.

Сам обвинувачений підтримав посилання захисника та вважав, що йому можливо обрати міру запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання його матері, про що він наголошував і минулого разу при вирішенні аналогічного клопотання прокурора.

Оскільки складання ухвали вимагало значного часу, суд вважав можливим обмежитися складанням і оголошенням в судовому засіданні її резолютивної частини.
Вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши надані матеріали клопотання та матеріали провадження, суд встановив наступне та прийшов до таких висновків.

21 липня 2019 року ОСОБА_6 в цьому провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 15 та пунктом 6 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187 КК України.

23 липня 2019 року слідчим суддею Ленінського районного суду м. Миколаєва йому обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 18 вересня 2019 року. Обираючи міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя визнав, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, у виді можливості його переховування від суду та вчинення інших злочинів.

В подальшому строк тримання під вартою йому неодноразово судом продовжувався і останньою ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області по 04 червня 2020 року включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився.

У відповідності до ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, з часу обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, жодна з підстав для обрання такого запобіжного заходу не змінилася. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж той, який обрано раніше, є неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений матиме змогу вчиняти нові злочини або ж переховуватися від суду.

На це вказують такі обставини як те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15-ти років. Він неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, не має офіційного та постійного місця роботи.

Враховуючи, що до закінчення дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою розгляд справи завершити не виявляється за можливе, суд вважає необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. Тобто клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Беручи до уваги, що ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 не перестали існувати, то суд не вбачає підстав для зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт, тобто в задоволенні його клопотання про це слід відмовити.

З приводу посилань захисника про недотримання строків подання суду клопотання про продовження тримання під вартою, то суд зазначає, що нормами КПК України не передбачено обов`язок суду не розглядати таке клопотання або обов`язково відмовити в його задоволенні з цієї підстави. Навпаки, ст. 331 КПК України зобов`язує суд вирішити клопотання прокурора чи учасника розгляду щодо обрання, зміни чи продовження міри запобіжного заходу.

Керуючись статтями 177, 178, 191, 331, 369-372, 376 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів.

Строк дії ухвали по 31 липня 2020 року включно.

В задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

В судовому засіданні було проголошено резолютивну частину ухвали, її повний текст складено на 03 червня 2020 року для оголошення о 13:00.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2