Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 697/2212/13-к
номер провадження 1-кс/695/167/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 травня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву про самовідвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області, на підставі ухвали Черкаського апеляційного суду від 13.05.2020 року, було передано заяву про самовідвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Заяву про самовідвід суддя ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що представником потерпілої ОСОБА_4 , яка бере участь у справі, є чоловік судді, ОСОБА_5 , а тому наявні обставини визначені п. 3 ч. 1 ст. 75 КПК України.

За таких обставин суддя ОСОБА_2 заявила собі самовідвід.

Для розгляду заяви про самовідвід суддя ОСОБА_2 не прибула.

Вивчивши матеріали заяви про самовідвід, суд вважає, що вказана заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню із наступних підстав.

Із заяви про самовідвід вбачається, що на розгляд судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 передано кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України.

Пазом із тим представником потерпілої ОСОБА_4 , яка бере участь у справі є чоловік судді ОСОБА_5 , що обумовлює наявність у члена сім`ї судді заінтересованості в результатах розгляду провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод гарантовано право кожної особи на розгляд її справи належним, неупередженим та компетентним судом, що включає в себе право на розгляд справи тим судом, якому довіряють усі особи, які беруть участь у справі.

Одним із елементів довіри суспільства, в тому числі і учасників процесу до суду, є довіра складу суду вирішувати спір, що унеможливить в подальшому сумніватись у винесенні справедливого, законного та об`єктивного рішення суду.

У п. п. 49, 50, 52 рішення Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" від 09.1 1.2006 (заява N 33949/02) зазначається, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

У пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" N 8 від 13.06.2007 р. наголошується, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до и. п. 1, 2. 6 ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний, зокрема: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Згідно з п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Частиною 5 ст. 80 КПК України закріплена вимога вмотивованості відводу.
За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Враховуючи викладене, суддя вважає, що заява судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 про самовідвід у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, підлягає задоволенню, оскільки її доводи є обґрунтованими та відповідають вимогам ст. 75 КПК України, тому вказані обставини виключають можливість участі судді ОСОБА_2 у розгляді матеріалів даного кримінального провадження.

За таких підстав заява про самовідвід підлягає до задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

На підставі зазначеного та керуючись

ст., ст. 81, 82 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву про самовідвід судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_2 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Середа