Провадження №11-кп/801/387/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційній суд в складі:

головуючого судді : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2020 року, яким

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженку міста Вінниці, громадянку України,

зареєстровану та проживаючу за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та засуджено до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 314,00 гривень.

Арешт на футболку чорного кольору ТМ «Pull&Bear», з зображенням спереду посередині і написом «VAN GOGH», розміром «S», накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2019 року вирішено скасувати.

Вирішено долю речових доказів.

в с т а н о в и в :

Згідно вироку суду, неповнолітня ОСОБА_9 29.09.2019 року близько 19 години 30 хвилин, зайшла до приміщення магазину «Pull&Bear» ТОВ «ПУЛ ЕНД БЕА УКРАЇНА», що розташований на другому поверсі ТРЦ «SkyPark», що по вул. М. Оводова, 51 у м. Вінниці. Перебуваючи в приміщенні даного магазину, у неї виник умисел спрямований на таємне заволодіння чужим майном.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, маючи на меті незаконне збагачення, діючи таємно з корисливих спонукань, ОСОБА_10 , взяла з однієї із полиць магазину одну футболку ТМ «Pull&Bear» чорного кольору з принтом картини та написом «VAN GOGH» та пішла до примірочної. Перебуваючи в примірочній, ОСОБА_10 вказану футболку торгової марки «Pull&Bear», розміру «S», артикул 0/6242/317/800, вартість якої відповідно до висновку експерта № 6525/19-21 від 28.10.2019 становить 499,00 гривень, помістила до свого пакету. Після цього, ОСОБА_10 вийшла з примірочної та, оминувши касову зону, не розрахувавшись за вищевказану футболку, пішла до виходу з приміщення магазину. Проте остання не довела свій злочинний умисел до кінця з причини, що не залежали від її волі, так як була зупинена працівником охорони ТРЦ «SkyPark».

Захисник обвинуваченої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок змінити у частині призначеного покарання, визнавши ОСОБА_9 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити її від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру - застереження. Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_9 вчинила кримінальне правопорушення у віці 16 років, вину визнала повністю, щиро розкаялась, її неправомірними діями нікому не завдано майнової шкоди, претензій з боку потерпілої сторони не заявлено. ОСОБА_9 проживає разом з матір`ю та сестрою, батько участі у вихованні доньки не приймає, ОСОБА_9 навчається на 3 курсі Вінницького коледжу будівництва та архітектури, характеризується виключно позитивно, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра.

В засіданні апеляційного суду обвинувачена ОСОБА_9 свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України визнала повністю, зазначила, що встановлені та викладені у вироці фактичні обставини вчиненого нею кримінального правопорушення відповідають дійсності, шкодує про вчинене, раніше ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності не притягувалась, шкоди своїми діями ні кому не спричинила, зрозуміла що діяла не законно, вибачилась за свої неправомірні дії, підтримала апеляційну скаргу свого захисника, просила врахувати щире каяття, та звільнити від відбування покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження .

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченої ОСОБА_9 , думку законного представника ОСОБА_8 , думку захисника ОСОБА_7 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги адвоката, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - слід задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених у вироку, є обґрунтованим і підтверджується доказами, повно перевіреними в судовому засіданні, яким суд дав вірну оцінку і юридичну кваліфікацію, і в цій частині вирок не оскаржується.

Обираючи обвинуваченій ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд першої інстанції мав виходити із встановленої в ст. 50 КК України- мети, не тільки кари, а виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Проте суд першої інстанції не повно з`ясував всі обставини, що стосуються особи обвинуваченого.

Згідно з ч.1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У ч.2 ст.105 КК України зазначено, що у цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, наведений перелік яких у п.п.1 - 5 є вичерпний.

У п.п.1,2 постанови Пленуму Верховного Суду України N2 від15.05.2006 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» зазначено, що у кожному випадку вирішення питання про відповідальність неповнолітнього за злочин невеликої або середньої тяжкості необхідно обговорити можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру замість кримінального покарання.

Суд першої інстанції призначив неповнолітній обвинуваченій покарання всупереч зазначеним вимогам закону, а саме покарання у виді штрафу .

Обвинувачена ОСОБА_9 в ході апеляційного розгляду свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала в повному обсязі, шкодує про скоєне, вибачилась за свої неправомірні дії, щиро кається, претензій з боку потерпілої сторони немає.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що обвинувачена ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та навчання характеризується виключно позитивно, навчається на 3 курсі Вінницького коледжу будівництва та архітектури, мешкає із матір`ю та сестрою, спільно винаймають квартиру, батько участі у вихованні доньки не приймає, сплачує аліменти.

Всебічна оцінка даних про особу винного є однією з важливих передумов можливості застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням. Перш за все необхідно враховувати соціально значиму поведінку винного до і після вчинення злочину, а також окремі якості чи інші особливості його особистості.

Злочин ОСОБА_9 скоєно в вересні 2019 року, із часу скоєння злочину минув тривалий час, і до цього випадку, як і після вона не мала проблем із правоохоронними органами, не притягувалась ні до адміністративної, ні до кримінальної відповідальності.

За час розгляду справи в суді обвинувачена свідомо і неухильно дотримувалась загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів, що свідчить про істотне зниження ступені небезпечності обвинуваченої для суспільства, і утворює підставу для висновку суду про те, що її виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Посткримінальна поведінка ОСОБА_9 засвідчує про її каяття, характеризує суб`єктивне ставлення до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнала свою провину, критично оцінила свої дії, шкодує з приводу вчиненого та бажає виправити ситуацію подальшою правомірною поведінкою.

Будучи внутрішнім, морально-психічним процесом у свідомості особи, яка вчинила злочин, щире покаяння підлягає встановленню у кожному конкретному випадку з урахуванням пост кримінальної поведінки, яка з огляду на дії ОСОБА_9 свідчить про її щире каяття,і вказують на наявність пом`якшуючої покарання обставини - щирого каяття.

Зважаючи на обставини даної справи в сукупності, звернення вироку до реального виконання покарання у виді штрафу, є надто суворим і його застосування потягне за собою порушення засад виваженості та справедливості, які включають наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, оскільки це поставить в складне становище сім`ю обвинуваченої, що на переконання суду не відповідатиме меті покарання, гуманності та справедливості (ст.65 КК України).

ОСОБА_9 , даючи пояснення в апеляційному суді та в останньому слові, щиро каялась та просила вибачення із приводу скоєного, зробила належні висновки за час досудового розслідування та судового розгляду, а тому аналізуючи в сукупності тяжкість вчиненого злочину (середньої тяжкості), виключно позитивні характеризуючі дані про особу обвинуваченої, у якої є міцні соціальні зв`язки, відсутність обтяжуючих покарання обставин, у суду є підстави для застосування щодо неповнолітньої обвинуваченої примусових заходів виховного характеру, згідно положень ч.1 ст.105 КК України та звільнення її від покарання.

Враховуючи, що на момент судового розгляду у суді першої інстанції ОСОБА_9 виповнилось 17 років, а також враховуючи конкретні обставини справи, щире розкаяння неповнолітньої та подальшу бездоганну поведінку, умови життя та виховання, колегія суддів погоджується з доводами захисника щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_9 від покарання, із застосуванням примусових заходів виховного характеру - застереження.

Отже, зазначені порушення підлягають виправленню шляхом зміни оскаржуваного вироку відповідно до апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2020 року відносно ОСОБА_9 - змінити в частині призначеного покарання.

Визнати ОСОБА_9 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 105 КК України звільнити її від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження .

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду, протягом 3(трьох) місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді :