УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/6708/20

Провадження №: 1-кс/755/2281/20

"15" травня 2020 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою поданої від імені ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, установила :

14.05.2020 ця скарга надійшла на електронну адресу суду з невідомої електронної адреси, однак вона не містить електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Саму скаргу подано від імені ОСОБА_2 , та у якій указується, що останній діє як адвокат (свідоцтво № 1909) в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його зверненням від 24.04.20.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду було визначено слідчу суддю ОСОБА_1 та передано провадження - 15.05.2020.

Слідча суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При отриманні скарг у порядку ст. 303 КПК слідчий суддя перевіряє питання про те чи подано скаргу уповноваженою на те особою у межах строків окреслених ст. 304 КПК до належного суду.

Із даної скарги слідує, що Київською місцевою прокуратурою № 4 24.04.20 було отримано заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно перевіривши дотримання наведених вимог в цій ситуації було установлено, що скаргу подано до належного суду, однак не уповноваженою на те особою та поза межами строків установлених КПК, з огляду на таке.

Щодо строків звернення

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Частиною 1 статті 304 КПК України регламентовано, що скарги на бездіяльність прокурора можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» у КПК, на відмінно від КАСУ, ЦПК та ГПК не передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені КПК, продовжуються на строк дії такого карантину.

За таких обставин, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до заяви заявника вчинена починаючи з 26.04.2020 і відповідно до вимог ст. 115 КПК України, останнім днем строку подання до слідчого судді скарги на таку бездіяльність є 05.05.2020 включно.

Заявник подав скаргу до слідчого судді місцевого суду 14.05.2020, тобто після закінчення строку, встановленого для її подання, а саме по 05.05.2020 включно, і питання про поновлення цього строку не порушував.

Позицію особи, що подала скаргу про те, що її подано після отримання відповіді про наслідки розгляду його заяви, слідчий суддя сприймає критично, оскільки з дня отримання підлягає оскарження тільки процесуальне рішення, яке оформлене у формі постанови, а решта - протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.

Так, ВССУ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» указав, що беручи до уваги положення ч. 1 ст. 214 КПК, згідно з якою внесення відомостей до ЄРДР здійснюється не пізніше 24 годин після подання заяви, а також положення ч. 5 ст. 115 КПК, відповідно до якої при обчисленні строків днями не береться до уваги той день, від якого починається строк, 10-денний строк для подання скарги на оскаржуваний вид бездіяльності починається з дня, наступного за тим, в який закінчився перебіг 24-годинного строку для реєстрації відомостей. Наприклад, якщо такий 24-годинний строк завершився о 20 год. 07 жовтня, то перебіг строку оскарження починається з 08 жовтня.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Щодо того, чому скарга є такою, що подана особою, яка не має права її подавати.

По-перше, ця скарга надійшла на електронну адресу суду з невідомої електронної адреси, однак вона не містить електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 24.04.2018 у справі № 522/385/17 указав, що відповідно до Регламенту (Тимчасового регламенту обміну електронними документами між судами та учасниками судового процесу, кримінального провадження, затвердженого згаданим наказом ДСА) всі документи, які надсилаються до суду електронною поштою, мають бути скріплені електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Також згідно зі статтею 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Скановане зображення апеляційної скарги надійшло до суду з невідомої електронної адреси, без цифрового підпису, що унеможливлювало ідентифікацію особи, яка подала цю скаргу. Таким чином, апеляційний суд, як указує ВС ККС, правильно встановив, що захисник не підтвердив, що він є особою, яка має право на апеляційне оскарження, а відтак обґрунтовано повернув скаржнику його апеляційну скаргу.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Відповідно, у цій ситуації, ураховуючи окреслені Верховним судом у наведеному судовому рішенні орієнтири щодо умов ідентифікації особи, яка подає звернення в суд з невідомих електронних адрес, слідча суддя відмічає, що у даному випадку, звернення надійшло до суду з невідомої електронної адреси без електронного підпису автора або підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», що унеможливлює ідентифікацію особи, яка її подала.

Оригіналом електронного документа вважається саме електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», а не його саме по собі звернення без підпису, чи його скановане зображення без цифрового підпису.

По-друге, у скарзі указується те, що ОСОБА_2 діє, як адвокат та представник потерпілого ОСОБА_3 .

Згідно ст. 58 КПК потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) документами, передбаченими статтею 50 цього Кодексу, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; 2) копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; 3) довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою.

Перелік документів, що засвідчують повноваження адвоката у кримінальному провадженні, встановлено у ч. 1 ст. 50 КПК. Зокрема, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до правового висновку щодо правозастосування, який міститься у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 11 листопада 2019 року у справі № 648/3629/17 (провадження № 51- 9792 кмо 18) у ч. 1 ст. 50 КПК законодавець закріпив дві групи документів, наявність яких підтверджує повноваження захисника на участь у конкретному кримінальному провадженні та які обов`язково надаються суду: документ, що підтверджує право особи на заняття адвокатською діяльністю (оскільки захисником може бути тільки адвокат) та документи, що підтверджують право цієї особи бути захисником (здійснювати захист у конкретному кримінальному провадженні). При цьому законодавець у ч. 1 ст. 50 КПК імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК) та документа з передбаченого в п. 2 ч. 1 цієї статті альтернативного переліку документів. Тобто зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п. 2 ч. 1 ст. 50 КПК, якими може бути підтверджено повноваження захисника у кримінальному провадженні.

Однак, до цієї скарги документів визначених ст.ст. 50, 58 КПК не додано.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що ця скарга підлягає поверненню на підставі п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, з роз`ясненням того, що повернення скарги, згідно із ч. 7 ст. 304 КПК України, не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, у тому числі через систему «Електронний суд», так як програма «Електронний суд» передбачає можливість обміну процесуальними документами між судом і учасниками процесу, зокрема, прийняття документів учасників процесу, направлених до суду в електронному вигляді.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, Суд постановив :

скаргу подану від імені ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали про повернення скарги надіслати на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, у тому числі через систему «Електронний суд», так як програма «Електронний суд» передбачає можливість обміну процесуальними документами між судом і учасниками процесу, зокрема, прийняття документів учасників процесу, направлених до суду в електронному вигляді.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідча суддя Оксана БІРСА