У Х В А Л А Справа № 200/10325/19

Провадження № 1-кс/932/2068/20

22 квітня 2020 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

представника скаржниці ОСОБА_4 ,

розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000713, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2020 року до суду надійшла скарга представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000713, у якій, окрім скасування постанови, він прохає зобов`язати уповноважену особу ДВП ГУ НП у Дніпропетровській області відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000713.

Підставами для задоволення скарги вказав наступне. Так у провадженні слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 перебувало кримінальне провадження № 0000713, що відкрито за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 16 березня 2020 року слідчим прийнято постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні особи, що вчинила наїзд на потерпілу, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Копію постанови отримано представником потерпілої 18 березня 2020 року. Постанова слідчого є передчасною, а досудове розслідування не повним, оскільки слідчим не проведено сім слідчих експериментів за участі учасників ДТП та п`ятьох його свідків; не встановлено інших свідків, які були присутні на зупинці громадського транспорту у момент вчинення ДТП; не надано оцінки протилежним показанням водія ОСОБА_6 щодо механізму ДТП, які надані нею, як свідком, а також при проведення слідчого експерименту; не перевірено місцезнаходження свідка ОСОБА_7 у момент вчинення ДТП, що підлягало перевірки внаслідок його знайомства з водієм ОСОБА_6 ; не проведено одночасного допиту свідків та учасників ДТП для усунення розбіжностей у їх свідченнях. Раніше слідчим вже закривалось кримінальне провадження, однак його постанова була скасована внаслідок непроведення одночасного допиту учасників ДТП та свідка ОСОБА_7 . Після поновлення провадження ця слідча дія так і не була виконаною. Відповідно до вказівок керівника СУ ГУ НП в Дніпропетровській області, слідчий мав провести повторну комісійну судово автотехнічну експертизу в іншому експертному закладі, однак той провів таку експертизу у тому ж самому закладі.

Представник скаржниці у судовому засіданні скаргу підтримав та прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні її тексту. Додатково пояснив, що дорожньо-транспортна пригода сталась 12 грудня 2018 року о 12 годині на вул. Томській у м. Дніпрі. Потерпіла ОСОБА_5 стояла на пішохідному переході, коли автомобіль, повертаючи ліворуч, здійснив на неї наїзд. Після наїзду водій ОСОБА_6 , яка керувала цим автомобілем, відразу повезла потерпілу у лікарню, і поліцію відразу не викликала. Кримінальне провадження було порушено після встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій. Допитані по справі свідки, потерпіла та водій надавали протилежні свідчення, і ці розбіжності у їх показах слідчим належним способом, шляхом одночасного їх допиту, не усунуто. Усі допити проводились виключно за його клопотаннями, слідчий ініціативи не виявляв. Слідчим не виконано вказівок керівника СУ ГУ НП в Дніпропетровській області, повторну експертизу проведено не у тому закладі. Слідчому повідомлялось про те, що є і інші свідки правопорушення, які є учнями загальноосвітньої школи та очевидцями події вчинення наїзду, однак ним не вжито заходів із їх встановлення та допиту. Після проведення допиту свідків, які раніше не допитувались, одночасного допиту раніше опитаних свідків, необхідно провести слідчі експерименти із відтворення механізму ДТП, надати для їх для проведення повторної експертизи по справі.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги та просив у ній відмовити. Пояснив, що по справі проведено усі необхідні слідчі дії. Зібраними по справі доказами, поясненнями учасників ДТП та свідків вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення не доводиться. Проведена по справі експертиза спростовує факт порушення ОСОБА_6 вимог ПДР України, оскільки вона не мала об`єктивної можливості уникнути наїзду на потерпілу. Одночасні допити потерпілої та водія ним проведені, надано доручення оперативному підрозділу на встановлення можливих свідків пригоди, однак таких не виявлено. Ті особи, на яких вказує представник потерпілої, як на свідків, йому повідомили, що механізму пригоди не бачили. По справі залишилось кілька днів зі строку досудового розслідування і з клопотанням про його продовження він до слідчого судді не звертався, оскільки не бачив в тому необхідності, внаслідок вчасного проведення усіх слідчих дій.

Прокурор належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явився, письмових заяв та клопотань суду не надав. Представник скаржниці не заперечував проти розгляду скарги у відсутність прокурора. З цих підстав скаргу, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянуто за відсутності прокурора, та винесено ухвалу.

Дослідивши матеріали скарги, прихожу до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником може бути оскаржено до суду рішення слідчого про закриття кримінального провадження. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 307 КПК України, за наслідками розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування постановлюється ухвала, якою може бути скасовано рішення слідчого чи прокурора, зобов`язано припинити певну дію, зобов`язано вчинити певну дію, відмовлено у задоволенні скарги. Нормою ч. 3 цієї статті встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено те, що слідчим СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000713, що відкрито 22 березня 2019 року за заявою адвоката ОСОБА_4 , як представника потерпілої ОСОБА_5 , за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

16 березня 2020 року слідчим винесено постанову про закриття цього кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_6 ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. В обґрунтування постанови слідчий зазначив, що 12 грудня 2018 року о 09 годині на вул. Томській, у районі будинку № 123 у м. Дніпрі, стався наїзд на пішохода ОСОБА_5 автомобілем марки «Форд», моделі «Мондео», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП, потерпілій ОСОБА_5 спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження. По справі проведено слідчі експерименти з відтворення механізму ДТП, допитано потерпілу ОСОБА_5 , водія ОСОБА_6 , свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , призначено та проведено судово-автотехнічну експертизу, додаткову судово-автотехнічну експертизу, комісійну судово-автотехнічну експертизу, а також проведено одночасний допит свідків. Через те, що встановити вину ОСОБА_6 у вчиненні наїзду на ОСОБА_5 не виявилось можливим, у зв`язку із тим, що експерти при проведенні дослідження оперували протилежними вихідними даними, наданими, як покази, в ході допиту потерпілої, водія та свідків, слідчий дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Вирішуючи скаргу, виходжу із наступного. Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, які встановлені в ході досудового слідства і підтверджуються матеріалами справи. Зокрема, в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження, і випливає із системного тлумачення положень ст. 284 КПК України в їх нерозривному зв`язку із нормами, які містяться у ст.ст. 2, 3, 7, 9, 91-94, 110 КПК України.

Частиною 1 ст. 40 КПК України встановлено, що слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Статтею 25 КПК України визначено, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

В судовому засіданні встановлено те, що свідками події ДТП, окрім її учасників та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , є і інші особи, які перебували на зупинці громадського транспорту на вул. Томській у м. Дніпрі разом із ОСОБА_8 та були, на той момент, учнями розташованої поруч загальноосвітньої школи. Слідчим ці особи не допитувались ні після відкриття кримінального провадження, ні після подання представником потерпілої клопотання про їх допит. Слідчим не допит цих свідків мотивовано тим, що він в телефонному режимі з`ясував те, що вони обставин події не пам`ятають. В цей же час, усунути протиріччя в поясненнях свідків, потерпілої та водія щодо місцезнаходження потерпілої в момент вчинення ДТП, характеру, швидкості її руху та руху автомобіля в іншій спосіб, відмінний від допиту тих осіб, про які повідомив представник потерпілої, слідчий можливості не мав. Об`єктивних обставин, які були б перешкодою у допиті цих осіб, як свідків, слідчий не навів. Проведення слідчих дій фіксується, згідно із вимогами ст.ст. 103-104 КПК України, складенням протоколу, а проведенню такої слідчої дії, як допит свідка, - попередження його про кримінальну відповідальність за відмову давати показання і за давання завідомо неправдивих показань, що встановлено ч. 3 ст. 224 КПК України. Слідчим належним чином факт відмови від дачі показань свідками не зафіксовано. Через це, вважаю проведене досудове розслідування не повним, що є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Дійсно, скасування постанови про закриття кримінального провадження є підставою для відновлення досудового розслідування, однак, слідчий суддя, у порядку ст.ст. 303, 307 КПК України, не уповноважений на вирішення питання про зобов`язання органу досудового розслідування, слідчого або іншої уповноваженої особи із поновлення досудового розслідування, внесення до ЄРДР відомостей про це, а також визначення слідчого, яким буде поновлено досудове розслідування та в подальшому буде здійснюватися слідство. Через це, скарга підлягає частковому задоволенню.

Внаслідок того, що скарга передана до поштового відправлення 28 березня 2020 року, строк на її подання скаржницею не пропущено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 303, 305, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000713 - задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 16 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000713 скасувати.

Скасування постанови про закриття кримінального провадження є підставою для відновлення досудового розслідування.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1