Справа № 289/2171/19
Номер провадження 1-кп/289/24/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного

представника ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000557 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, на утриманні нікого не має, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, на утриманні нікого не має, непрацюючого, раніше несудимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 ОСОБА_4 , достовірно знаючи про вік неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи психологічний вплив на нього, в ході спільної бесіди про можливість вчинення крадіжки, шляхом переконань, вмовлянь та особистим прикладом схилив останнього спільно вчинити крадіжку чужого майна з господарства ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_3 , таким чином втягуючи неповнолітнього у злочинну діяльність.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, в цей же день близько 22-00 години ОСОБА_4 за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_5 , враховуючи сприятливу для них обстановку, а саме те, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та їх злочинні дії ніким не помічені, керуючись корисливим мотивом, прийшли до господарства ОСОБА_8 , що розташоване по АДРЕСА_3 , де шляхом зриву листа шиферу на даху приміщення хліва, проникли всередину будівлі, звідки таємно викрали: електричний насос торгівельної марки «КАТЕХ», вартістю 353,33 грн., електричний ударний дриль торгівельної марки «Hotech», вартістю 309,38 грн., дві ручні дрилі, вартістю 224,00 грн. кожна на загальну суму 448,00 грн., розпорядившись викраденими речами в подальшому на власний розсуд, заподіявши своїми незаконними діями потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 886,71 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою провину у вчиненні злочинів за вказаних вище обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Фактичні обставини справи не оспорював, пояснивши при цьому, що викрадені речіпродали в с. Потіївці Радомишльського району Житомирської області.

Обвинувачений неповнолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав пояснивши, що крадіжку вчинив спільно з ОСОБА_4 з метою подальшого продажу викраденого майна. Зазначив, що шкодує про вчинене, розкаюється, просить суд суворо не карати.

Пояснення обвинувачених ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.
Потерпілий ОСОБА_8 про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином (а.с.51), в матеріалах справи знаходиться його заява про розгляд справи без його участі, претензій до обвинувачених не має, при призначенні покарання покладається на розсуд суду (а.с.35).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється, при цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 3 ст. 185, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення, та за ч. 1 ст. 304 КК України, як втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_5 за викладеним фактом ч. 3 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в приміщення.

Враховуючи засади законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, керуючись вимогами ст.ст. 50, 65, 103 КК України, суд, вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченим покарання, приходить до наступного.

Згідно з вимогами п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, при призначенні покарання неповнолітньому підсудному відповідно до вимог ст. 103 КК України крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК України, необхідно брати до уваги умови життя й виховання неповнолітнього, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи.
Вивченням даних про особу неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше не судимий, має базову загальну середню освіту, за місцем проживання характеризується негативно, неодружений, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім та перебуваючи в складних життєвих обставинах.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 його мати ОСОБА_9 , в судовому засіданні пояснила, що її син тривалий час проживає окремо в с. Потіївка, сам заробляє собі кошти на проживання, однак, вживає спиртні напої, а коли вип`є веде себе агресивно. Хронічних захворювань її син не має, стан його здоров`я нормальний. Просила суворо ОСОБА_5 не карати.

Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , останній проживає в сім`ї, що знаходиться на обліку як така, що перебуває в складних життєвих обставинах, після закінчення 9 класів не продовжував навчання, ніде не працює, схильний до бродяжництва, багато часу проводить на сміттєзвалищах району, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оцінюється як високий, враховуючи характеризуючу особистість ОСОБА_5 інформацію, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторних кримінальних правопорушень, орган пробації вважає, що застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, можливі у винятковому випадку та за умови здійснення інтенсивного нагляду (іноді неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції).

При визначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є тяжким. Суд також враховує умови життя неповнолітнього обвинуваченого, який зростав у сім`ї, що перебуває в складних життєвих обставинах, мати не займалася його вихованням, що вбачається із Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання, бере до уваги соціальне та матеріальне становище, стан здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними.

Беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , критичну оцінку ним своєї протиправної поведінки, враховуючи умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку, наявність декількох пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, думку прокурора та захисника неповнолітнього обвинуваченого, які вважають за доцільне призначення покарання у виді позбавлення волі із звільненням від його відбування з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе без реального відбування покарання, та призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76, 104 КК України.
Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_4 обставин в суді не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він : раніше в силу ст. 89 КК України несудимий; неодружений, на утриманні нікого не має; за місцем реєстрації на диспансерних обліках у нарколога і психіатра не перебуває; за місцем проживання надана негативна характеристика із зазначенням «схильний до правопорушень та вчинення крадіжок»; офіційно не працевлаштований.
Судом досліджувався висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, ОСОБА_4 за характером добрий, спокійний, не схильний до агресії та насильницьких дій, визнає, що алкоголь чинить шкідливий вплив на його життя, має намір змінити своє життя, однак, не знає, що для цього треба зробити, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, високий ризик вчинення повторного правопорушення, а також середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що останній може становити небезпеку для суспільства, у разі можливого звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням доцільним покладання на останнього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений огран з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
При призначенні покарання суд враховує, що вчинені ОСОБА_4 злочини являються тяжкими, враховує молодий вік обвинуваченого, його критичне ставлення до скоєного, відсутність тяжких наслідків скоєного, потерпілий претензій не має, зважаючи на позицію прокурора висловлену в дебатах, приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч. 1 304 КК України, при встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів доцільно обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, звільнивши обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Понесені по провадженню судові витрати суд вважає за необхідне відшкодувати за рахунок обвинувачених.

Оскільки неповнолітній ОСОБА_5 не має самостійного заробітку та доходів, процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи №5/666 від 03.12.2019 в сумі 628,04 грн. на користь держави підлягають стягненню із законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 .
Відповідно до вимог ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Цивільний позов у справі заявлено не було.

Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно статті 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченим не обирався і підстави для його застосування до набрання вироку законної сили відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 369-378 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 304 КК України призначити йому покарання:

за ч. 3 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

за ч. 1 ст. 304 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки під час іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
У відповідності до ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк, рахувати з моменту проголошення вироку.
Стягнути з ОСОБА_4 та законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 в рівних долях на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи 1256,08 грн. по 628,04 грн. з кожного.

Речові докази: електричний насос торгівельної марки «КАТЕХ», електричний ударний дриль торгівельної марки «Hotech», дві ручні дрилі залишити власнику за належністю.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1