ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/4505/14-к
Провадження № 1-кп/210/28/20

"21" травня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого: ОСОБА_12 ,

захисника обвинуваченого, - адвоката: ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження за №0000126 від 18 січня 2014 року, відносно:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню технічну освіту, офіційно не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, доньку, - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_12 , 17 січня 2014 року, приблизно о 10:00 годині, перебуваючи в приміщенні розважального залу, розташованого по пр. Металургів, 15Г в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зустрівся з раніше йому невідомим ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановленою слідством особою, де між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 , діючи необережно, внаслідок злочинної недбалості, не передбачаючи можливості настання смерті ОСОБА_15 , але повинен, і міг її передбачити, наніс один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя ОСОБА_15 , та один удар кулаком правої руки в живіт, від яких ОСОБА_15 , не устоявши на ногах, вдарився о бокову стінку грального автомату, та падаючи на підлогу впав передньою черевною частиною тулубу на перевернутий стілець.

Своїми діями, ОСОБА_12 , заподіяв ОСОБА_15 , згідно висновку судово-медичної експертизи №27 від 18 лютого 2014 року тілесні ушкодження у вигляді: синців правої очниці, лівої скроні, лівої вушної мушлі, лівого стегна по передній поверхні, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів (предмету), у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень оскільки за звичайних умов викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 06 діб, рани лівої гомілки по зовнішній поверхні, дане ушкодження у живих осіб несе ознаки легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я на термін від 06 до 21 доби, які в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням внутрішньо черевних органів (селезінка [забій селезінки, розрив тканини селезінки], ніжка селезінки [розрив селезінкової артерії], підшлункова залоза [крововилив товщу залози]) в сукупностями з явищами внутрішньочеревної кровотечі, вказаний комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів), в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку (геморрагічного) у живих осіб несе ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечний для життя в момент заподіяння та своєму клінічному перебігу і знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок геморрагічного шоку, який розвинувся в результаті закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням внутрішньочеревних органів (розрив селезінки, розрив селезінкової артерії) на що вказують дані судово-медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, наявність вільної крові у відділах черевної порожнини, шокові ознаки в нирках, наднирниках тощо), дані судово-медичної гістологічної експертизи, обставини випадку, в приміщенні лікарні 18 січня 2014 року об 11:25 годині.

Своїми необережними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.119 ч.1 КК України, за ознаками вбивства, вчиненого через необережність.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_12 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України за наступних фактичних обставин.

ОСОБА_12 , 17 січня 2014 року, приблизно о 10:00 годині, перебуваючи в приміщенні розважального залу, розташованого по пр. Металургів, буд.№15Г в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, зустрівся з раніше йому невідомим ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та невстановленою слідством особою, між котрими на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_12 , маючи намір на заподіяння ОСОБА_15 тілесних ушкоджень, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, не маючи наміру на спричинення смерті, умисно, наніс один удар кулаком лівої руки в праву частину обличчя ОСОБА_15 , та один удар кулаком правої руки, зі значною силою по лівій, верхній частині передньої черевної стінки, від яких ОСОБА_15 , не устоявши на ногах, вдарився о бокову стінку грального автомату, та падаючи на підлогу впав передньою черевною частиною тулубу на перевернутий стілець, чим заподіяв ОСОБА_15 , згідно висновку судово-медичної експертизи №27 від 18 лютого 2014 року, тілесні ушкодження у вигляді: синців правої очниці, лівої скроні, лівої вушної мушлі, лівого стегна по передній поверхні, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів (предмету), у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень оскільки за звичайних умов викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 06 діб, рани лівої гомілки по зовнішній поверхні, дане ушкодження у живих осіб несе ознаки легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я на термін від 06 до 21 доби, які в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням внутрішньо черевних органів (селезінка [забій селезінки, розрив тканини селезінки], ніжка селезінки [розрив селезінкової артерії], підшлункова залоза [крововилив товщу залози]) в сукупностями з явищами внутрішньочеревної кровотечі, вказаний комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів), в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку (геморрагічного) у живих осіб несе ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечний для життя в момент заподіяння та своєму клінічному перебігу і знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Смерть ОСОБА_15 настала внаслідок геморрагічного шоку, який розвинувся в результаті закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням внутрішньочеревних органів (розрив селезінки, розрив селезінкової артерії) на що вказують дані судово-медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, наявність вільної крові у відділах черевної порожнини, шокові ознаки в нирках, наднирниках тощо), дані судово-медичної гістологічної експертизи, обставини випадку, в приміщенні лікарні 18 січня 2014 року об 11:25 годині.

Дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст.121 ч.2 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у пред`явленому звинуваченні за ст.121 ч.2 КК України не визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що 18 січня 2014 року, о 09:00 годині він прийшов до залу гральних автоматів, розташованого по АДРЕСА_2 , де працював охоронцем неофіційно (це була його третя зміна). У залі було три клієнти: два чоловіка та дівчина - за гральними автоматами; бармен за барною стійкою та чоловік, який пив каву. Він пройшов по залу, двоє клієнтів між собою сварилися. Попередивши бармена, вийшов на ринок придбати сигарети та їжу. Був відсутній 30-40 хвилин. Коли повернувся, двоє відвідувачів продовжували сваритися, зайшло ще двоє хлопців. Він пішов у кінець залу на своє робоче місце. Спочатку клієнти сперечалися між собою, через автомати їх не було видно, потім почув гуркіт стільців. Двоє хлопців, які зайшли після нього, тягнули за куртку одного з клієнтів, почалася «потасовка», метушня, попадали стільці. Потім він побачив шприц, виявилося, що ОСОБА_16 та ОСОБА_15 заливали автомати через замок. Хлопці зробили їм зауваження. Він підійшов з`ясувати що сталося, представився охоронцем, запитав про шприц, у відповідь - грубість, нецензурна лайка. ОСОБА_16 став погрожувати йому, рухався в його бік, він відштовхнув його від себе, той не встиг переставити ноги та вдарившись об автомат, сів на підлогу. В цей час його намагалися ударити зліва, він зупинив удар лівою рукою у сонячне сплетіння та наніс правою рукою ОСОБА_15 удар у ліву частину щелепи, той впав лівою стороною боком на перевернутий стілець. Під курткою ОСОБА_16 , який підіймався, він побачив пістолет, достав свій і вистрелив по ногах ОСОБА_16 та ОСОБА_15 . ОСОБА_16 залишався сидіти на полу, а що робив ОСОБА_15 - не знає. Все відбувалося хвилин 10, він відразу покинув зал гральних автоматів, оскільки злякався. Потім, коли він дізнався, що на місце приїздила поліція, пішов до райвідділу та написав заяву про вчинення кримінального правопорушення. ОСОБА_16 та ОСОБА_15 вели себе неадекватно, можливо були під дією наркотиків. ОСОБА_16 на дві голови вище за нього, він вимовляв погрози нецензурною лайкою «уб`ю, завалю». Його збиралися атакувати, тому він захищався, йому здалося, що ОСОБА_16 хоче достати пістолета та вистрілити. Він стріляв з метою зупинити їхні дії, по ногах ОСОБА_15 вистрелив автоматично, може і у нього був пістолет. У приміщенні залу зліва була барна стійка, прямий коридор, справа п`ять рядів апаратів з відстанню між ними приблизно 1,5м, вкінці ще апарати, зліва ще апарати, стільці по 3-4 між рядами. Стільці металеві на довгих ніжках з круглим сидінням та короткою спинкою. В його обов`язки входило слідкувати, щоб не били автомати. Що робити, якщо виникнуть суперечки - не знає, не роз`яснювали, поліцію не викликав, бо злякався, все сталося дуже швидко. Він не мав наміру атакувати та стріляти, а захищав себе. Його дії: два дотичні удари та постріл, від чиїх дій помер ОСОБА_15 не знає. На слідчому експерименті під запис відтворив, як від його удару потерпілий ОСОБА_15 ударився о гральний автомат та о стілець. Удар в область селезінки він не наносив. Його удар був дотичний зліва направо, а не справа наліво, де знаходиться селезінка. Удар був не чіткий, а дотичний. Ударів, від яких могли настати такі наслідки, він не наносив. Правою рукою він наніс удар у щелепу, не виключає, що був нокдаун. Два розриви селезінки від дотичного удару у ділянку удар в область сонячного сплетіння, не могли статися. Пояснення померлого свідка ОСОБА_17 , оголошені судом, або неправда, або це відбувалося в іншому закладі. Коли його привели на впізнання, слідчий його сфотографував та показав фото ОСОБА_17 , тому вона його впізнала.

Потерпіла ОСОБА_18 в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомлена, раніше надала заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо призначення покарання покладалася на розсуд суду (том 3, а.с.11, 148, 150). Цивільний позов по справі не заявлено, право потерпілій на його пред`явлення роз`яснено, а тому, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності потерпілої ОСОБА_18 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_19 пояснила, що із обвинуваченим знайома по роботі, разом працювали в залі гральних автоматів по АДРЕСА_2 : вона барменом, а ОСОБА_12 - охоронцем. На той час коли сталася подія, вона працювала недовго. 17 січня 2014 року вона працювала добу (графік доба через три), до залу гральних автоматів зайшли два хлопці і одна дівчина, не зовсім адекватні, можливо під впливом наркотиків, запаху алкоголю від них не було. Вони стали сперечатися між собою, грубо вели себе по відношенню до неї та інших людей. ОСОБА_12 зробив їм зауваження, вони полізли битися, за статурою вони більші за ОСОБА_12 . Дівчина сиділа за гральним автоматом, що робив чоловік кавказької зовнішності не пам`ятає, а світлий хлопець, слов`янської зовнішності кинувся битися. Бійки бувають часто, був такий період роботи. Хлопець хватав ОСОБА_12 за одяг, штовхався. Чи бив він ОСОБА_12 сказати не може, бо була за барною стійкою, чоловік, який сидів поруч із нею та пив каву на ім`я ОСОБА_20 , сказав не лізти. Хто перший наніс удар не пам`ятає. Спочатку був конфлікт між ними самими, падали стільці неодноразово. Потім переключилися на ОСОБА_12 , який відштовхнув світлого хлопця, той ударився спиною об автомат та впав на лівий бік на перевернутий стілець. Його підняли чоловік і жінка, які з ним були і вони пішли, ОСОБА_12 пішов перед ними. Вона також чула хлопок, стріляв ОСОБА_12 в підлогу. Зброї у нього в руках вона не бачила, у тих хлопців - теж. ОСОБА_12 стояв до неї спиною, а вони обличчям, але ОСОБА_12 їх собою загороджував. Під час конфлікту ще заходило двоє хлопців, вони пройшли по залу, наче когось шукали та вийшли, бачила їх вперше. Вважає, що ОСОБА_12 захищався, йому погрожували, він мав підстави хвилюватися за своє життя, казали «вб`ють». У потерпілого синяка під оком не було, у них була між собою «потасовка», штовхали одне одного, смикали, дівчина намагалася їх заспокоїти. Стільці в цей час падали, а чи падали хлопці - сказати не може. Стільці у них були високі барні, металеві, тільки м`яке сидіння. Хлопці та дівчина пішли десь о 09:30-10:00 годині, куди не знає, чи викликали швидку теж не знає. Того дня закрилися раніше, ніхто того дня не приходив.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції експерт ОСОБА_21 , пояснив, що висновок складено ним на підставі медичної документації та дослідження трупу ОСОБА_15 , виявлено різноманітні тілесні ушкодження, встановлено причинний зв`язок між отриманими тілесними ушкодженнями та смертю потерпілого. Потім ним складався додатковий висновок на підставі протоколів проведення слідчих експериментів. Зробити висновок від падіння на стілець чи удару рукою стався розрив селезінки неможливо, оскільки в протоколах відсутні подробиці при яких відбувалася подія - який був стілець, якою частиною тіла впала людина тощо. Додатковим висновком встановлено, що тілесні ушкодження, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_15 могли виникнути і за тих обставин, на які вказують гр. ОСОБА_22 та ОСОБА_19 в ході слідчих експериментів за їх участю, за умови, що удар в обличчя був здійснений лівою рукою в область правої очниці потерпілого, падіння відбулося на лівий бік потерпілого, удар по черевній стінці був здійснений правою рукою в ліву частину живота, а саме верхню третину і постріл в область ніг був здійснений в місце виявлення рани ноги потерпілого. Тілесні ушкодження, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_15 могли виникнути і за тих обставин, на які вказують гр. ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 в ході слідчих експериментів зі їх участю. ОСОБА_12 під час слідчого експерименту стверджував, що був стілець - він наніс удар в ліву частину обличчя, від якого потерпілий не встояв та позадкувавши вдарився о гральний автомат та, перечепившись через стілець, впав на інший стілець, який був перекинутий, передньою лівою частиною тулубу. Зазначалося про удари в область обличчя та тулубу. Сказати які травми сталися від яких ударів неможливо через кількість подій. В даному випадку до геморрагічного шоку та крововтрати призвела закрита тупа травма черевної порожнини з пошкодженням селезінки. Пошкодження могло статися у наслідок не менш як одного травматичного впливу, навіть одного удару предмету або об предмет - достатньо, одного удару з достатньою силою - достатньо. Категоричного впливу відстань, на якій знаходилися один від одного обвинувачений та потерпілий - не має, головне удар в ділянку з достатньою силою. Встановити чи нанесені травми одночасно, чи протягом незначного часу - категорично неможливо. Тільки гістологи можуть сказати про давність настання травми селезінки в мікроскопічному плані. Час, який може жити особа з ушкодженою селезінкою при гострій крововтраті залежить від індивідуальних особливостей організму, стану здоров`я, загортальної системи крові. В медичній літературі зазначено, що під час геморрагічного шоку та крововтрати стан здоров`я значно погіршується. Потерпілому після оперативного втручання видалено селезінку, однак в подальшому виявлений розрив селезінкової ніжки, не все було вилікувано, він був не зашитий, не перев`язаний. Ушкодження можуть виникати не тільки від локального удару в селезінку, а й від ударів в суміжну ділянку. Робота внутрішніх органів особи, яка вживає наркотики, залежить від характеру наркотичного впливу, стажу вживання наркотичних засобів, шляху потрапляння наркотиків до організму. Наркотичні засоби можуть сприяти більш значним ушкодженням при незначних діях. Не виключається, що стан крові змінюється, кровотеча збільшується. Даних, що потерпілий вживав наркотики немає. При судово-токсикологічній експертизі крові жодний з видів спирту в крові потерпілого не виявлений.

Провина обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ст.119 ч.1 КК України підтверджується показами, наданими під час судового розгляду свідком ОСОБА_19 , експертом ОСОБА_21 та наявними матеріалами кримінального провадження №0000126, а саме:

- рапортом чергового Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_25 від 17 січня 2014 року, відповідно до якого 17 січня 2014 року о 20год. 35хв. по телефону 102 надійшло повідомлення від бригади швидкої допомоги про те, що за адресою вул. Багратіона, 46 невідома особа отримала тілесні ушкодження (т.1, арк. крим. пров.№2);

- протоколом огляду місця події від 18 січня 2014 року з фототаблицею, місце пригоди - приміщення хірургічного відділення Олександрійської Центральної районної лікарні №1, що розташована за адресою: м. Олександрія, вул. Клари Центкін, буд.№14; об`єктом огляду якого є скляна пляшка розміром 6см у висоту та діаметром 2,5см з гумовою кришкою сірого кольору з написом « ОСОБА_15 18.01.2014 (куля)». У пляшці знаходиться шар зовні схожий на гумову кулю чорного кольору, який при огляді вологий (т.1, арк. крим. пров.№6-7);

- довідкою лікаря ОСОБА_26 від 18 січня 2014 року, відповідно до якої 17 січня 2014 року о 21:30год. до Олександрійської ЦРЛ був доставлений хворий ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та госпіталізований до хірургічного відділення з приводу закритої травми черевної порожнини, розриву селезінки, внутрішньочеревної кровотечі, ЗТГК, забою грудної клітки, ЗЧМТ, струсу головного мозку, пара орбітальної гематоми справа, ото гематоми зліва, вогнепального поранення гомілки, гіповолемічного шоку 2ст. (т.1, арк. крим. пров.№9);

- рапортом чергового Олександрійського МВ УМВС України в Кіровоградській області капітана міліції ОСОБА_27 від 18 січня 2014 року, відповідно до якого 18 січня 2014 року по телефону 102 надійшло повідомлення від бригади швидкої допомоги про смерть ОСОБА_15 (т.1, арк. крим. пров.№10);

- протоколом огляду місця події від 18 січня 2014 року з фототаблицею, місце події - відділення анастезіології Олександрійської Центральної районної лікарні, що розташована за адресою: м. Олександрія, вул. Клари Цеткін, буд.№12; об`єктом огляду якого є труп ОСОБА_15 , який знаходиться в центрі палати №1 на функціональному ліжку, на спині в положенні горілиць, головою в напрямку дальньої стіни. Ноги трупа знаходяться вздовж тулубу, зв`язані бинтом. Руки зігнуті в ліктьових суглобах, передпліччя знаходиться на грудній клітині та кисті зв`язані бинтом. Нижня щелепа підв`язана білим рушником. Під час огляду виявлені тілесні ушкодження: синець навколо правого ока, на черевній порожнині трупа знаходиться одноразовий медичний рушник, труп одягнений в памперс (т.1, арк. крим. пров.№11-12);

- протоколом огляду трупа від 18 січня 2014 року, який проводився в присутності спеціаліста Олександрійського міжрайонного відділення СМЕ ОСОБА_21 , в ході якого оглянуто труп ОСОБА_15 , при зовнішньому огляді виявлені ушкодження - овальні синюшні синці правої очниці, лівої скроні, лівого вуха, передньої поверхні лівого стегна. Зашита рана зовнішньої поверхні, лівої гомілки в нижній третині. На животі серединна зашита після операційна рана. При внутрішньому дослідженні зліва встановлено в області ложа селезінки скопичення крові в згортках кількості близько 1-2 літрів. Лігатура в області ніжки селезінки тримається добре (т.1, арк. крим. пров.№13);

- довідкою судмедексперта ОСОБА_21 , в тому, що смерть ОСОБА_15 настала внаслідок шоку (геморрагічного) як результат закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням селезінки (т.1, арк. крим. пров.№14);

- висновком експерта №27 від 18 лютого 2014 року щодо судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_15 , згідно з яким тілесні ушкодження у вигляді: синців правої очниці, лівої скроні, лівої вушної мушлі, лівого стегна по передній поверхні, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів (предмету), у живих осіб несуть ознаки легких тілесних ушкоджень оскільки за звичайних умов викликають скороминучий розлад здоров`я на термін до 06 діб, рани лівої гомілки по зовнішній поверхні, дане ушкодження у живих осіб несе ознаки легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я на термін від 06 до 21 доби, які в прямому причинному зв`язку зі смертю не знаходяться; закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням внутрішньо черевних органів (селезінка [забій селезінки, розрив тканини селезінки], ніжка селезінки [розрив селезінкової артерії], підшлункова залоза [крововилив товщу залози]) в сукупностями з явищами внутрішньочеревної кровотечі, вказаний комплекс тілесних ушкоджень міг виникнути від дії тупого твердого предмету (предметів), в своїй сукупності та в комплексі з ознаками шоку (геморрагічного) у живих осіб несе ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень як небезпечний для життя в момент заподіяння та своєму клінічному перебігу і знаходиться в прямому причинному зв`язку зі смертю. Давність виявлених ушкоджень може складати не більше 03 діб до моменту смерті. Морфологічних ознак захворювань, які б знаходилися в прямому причинному зв`язку зі смертю , при експертизі встановлено не було. При судово-токсикологічній експертизі крові етиловий спирт не виявлений. Смерть настала внаслідок геморрагічного шоку, який розвинувся в результаті закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням внутрішньочеревних органів (розрив селезінки, розрив селезінкової артерії) на що вказують дані судово-медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, наявність вільної крові у відділах черевної порожнини, шокові ознаки в нирках, наднирниках тощо), дані судово-медичної гістологічної експертизи, обставини випадку (т.1, арк. крим. пров.№17-28);

- висновком експерта №80 від 21 січня 2014 року, відповідно до якого групова належність в зразку рідкої крові трупа ОСОБА_15 не встановлена, в зв`язку з ознаками загнивання крові та гемолізу досліджуваних і стандартних еритроцитів (т.1, арк. крим. пров.№30-31);

- протоколом слідчого експерименту від 18 січня 2014 року за участі свідка ОСОБА_17 та відеозаписом до нього (т.1, арк. крим. пров.№№45,46);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28 березня 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_12 заявив, що 17 січня 2014 року приблизно о 10:00год. він знаходився всередині приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив раніше невідомих йому осіб, між двома з яких виник конфлікт, з якого приводу, він не знає. Після чого між ними почалася бійка. Підійшовши до них з метою розібратися, один з невідомих слов`янської національності почав його штовхати. Він, обороняючись, відштовхнув його від себе, хлопець перечепився через стілець, що лежав і впав на поряд лежачий металевий стілець (як йому здалося животом). Після чого він побачив у особи кавказької національності під лівою пахвою кобуру з пістолетом, яким не знає. Після чого вийшов з приміщення. Що було далі між чотирма невідомими особами не знає (т.1, арк. крим. пров.№136);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 16 травня 2014 року, згідно з яким свідок ОСОБА_17 впізнала чоловіка під №1 ( ОСОБА_12 ), який 17 січня 2014 року приблизно об 11:00год. в залі ігрових автоматів наносив ОСОБА_15 тілесні ушкодження (т.1, арк. крим. пров.№203-205);

- протоколом огляду місця події від 13 червня 2014 року з фототаблицею, згідно з яким ОСОБА_12 добровільно передано працівникам міліції пістолет марки «ZORAKI-mod.914-S», заводський номер № НОМЕР_1 , калібру 9мм Р.А з магазином чорного кольору без набоїв, з якого ОСОБА_12 17 січня 2014 року приблизно о 10:00год. стріляв по ногах двох чоловіків кавказької та слов`янської національності (т.1, арк. крим. пров.№209-211);

- висновком судової балістичної експертизи №58/07-224 від 24 липня 2014 року, згідно з яким пістолет, добровільно виданий 13 червня 2014 року ОСОБА_12 по АДРЕСА_4 , є ручною короткоствольною вогнепальною зброєю - гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9мм Р.А., переробленим з пістолета для подачі звукових сигналів виробництва фірми «ZORAKI» (Туреччина) моделі «914S», калібру 9мм Р.А.К., заводський № НОМЕР_1 , шляхом видалення стаціонарної заглушки з каналу ствола. Конструкція пістолета дозволяє робити постріли, шумовими, газовими патронами калібру 9мм Р.А., спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми якостями метальними снарядами, а також шумовими патронами, спорядженими картеччю діаметром 6,5мм, при цьому забезпечується достатня вражаюча здатність вистріляних з нього снарядів (картечі) для заподіяння людині тяжких тілесних і смертельних ушкоджень. Даний пістолет придатний до проведення пострілів (т.1, арк. крим. пров.№218-223);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 червня 2014 року за участі свідка ОСОБА_22 , під час якого відтворено обставини події, яка відбулися 17 січня 2014 року у приміщенні розважального залу, розташованого по пр. Металургів, 15Г в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з якого вбачається механізм нанесення ударів ОСОБА_12 потерпілому (т.2, арк. крим. пров.№17-19);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 червня 2014 року за участі свідка ОСОБА_19 , під час якого відтворено обставини події, яка відбулися 17 січня 2014 року у приміщенні розважального залу, розташованого по пр. Металургів, 15Г в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з якого вбачається механізм нанесення ударів ОСОБА_12 потерпілому (т.2, арк. крим. пров.№20-22);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 червня 2014 року за участі свідка ОСОБА_23 , під час якого відтворено обставини події, яка відбулися 17 січня 2014 року у приміщенні розважального залу, розташованого по пр. Металургів, 15Г в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з якого вбачається механізм нанесення ударів ОСОБА_12 потерпілому (т.2, арк. крим. пров.№23-25);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29 червня 2014 року за участі свідка ОСОБА_24 , під час якого відтворено обставини події, яка відбулися 17 січня 2014 року у приміщенні розважального залу, розташованого по пр. Металургів, 15Г в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з якого вбачається механізм нанесення ударів ОСОБА_12 потерпілому (т.2, арк. крим. пров.№26-28);

- поясненнями експерта ОСОБА_28 від 29 червня 2014 року, в яких зазначено, що після проведення слідчого експерименту за участі свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_29 , ОСОБА_19 був продемонстрований механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень, які не суперечать анатомічній локалізації і характеру виявлених тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_15 . Продемонстрований механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень свідком ОСОБА_22 мало співпадає з анатомічною локалізацією та співпадає з характером тілесних ушкоджень, виявлених на трупі ОСОБА_15 (т.2, арк. крим. пров.№29);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01 липня 2014 року за участі ОСОБА_12 , під час якого відтворено обставини події, яка відбулася 17 січня 2014 року у приміщенні розважального залу, розташованого по пр. Металургів, 15Г в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, з якого вбачається механізм нанесення ним ударів потерпілому (т.2, арк. крим. пров.№47-49);

- поясненнями експерта ОСОБА_28 від 29 червня 2014 року, в яких зазначено, що після проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_12 був продемонстрований механізм та спосіб спричинення тілесних ушкоджень, які не суперечать анатомічній локалізації в області тулубу, та суперечать в області голови, характеру ушкодження в області живота не суперечать, суперечать характеру ушкодження в області голови, виявлених тілесних ушкоджень при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_15 (т.2, арк. крим. пров.№50);

- додатковим висновком експерта №27 від 23 липня 2014 року, яким встановлено, що тілесні ушкодження, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_15 могли виникнути і за тих обставин, на які вказують гр. ОСОБА_22 та ОСОБА_19 в ході слідчих експериментів за їх участю, за умови, що удар в обличчя був здійснений лівою рукою в область правої очниці потерпілого, падіння відбулося на лівий бік потерпілого, удар по черевній стінці був здійснений правою рукою в ліву частину живота, а саме верхню третину і постріл в область ніг був здійснений в місце виявлення рани ноги потерпілого. Тілесні ушкодження, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_15 могли виникнути і за тих обставин, на які вказують гр. ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 в ході слідчих експериментів зі їх участю (т.2, арк. крим. пров.№57-59).

Суд, керуючись ст.22 ч.6 КПК України, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови сторонам процесу для реалізації їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст.337 ч.1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Досудовим слідством дії обвинуваченого кваліфіковані за ст.121 ч.2 КК України. При цьому досудове слідство кваліфікуючи дії обвинуваченого виходило з того, що обвинувачений умисно заподіяв потерпілому тяжкі тілесні ушкодження які спричинили смерть потерпілого.

При цьому, досудовим слідством, як вважає суд, в викладених фактичних обставинах вчинення вказаного злочину обвинувачення, щодо ОСОБА_12 , містяться істотні неузгодження, як вказує орган обвинувачення, щодо дій та кваліфікації таких дій ОСОБА_12 вказаних в обвинувальному акті.

Суд, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин даного кримінального провадження, керуючись законом оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, розглядаючи кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення, приходить до висновку про те, що кваліфікація дій обвинуваченого за ст.121 ч.2 КК України, є не доведеною, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.22 ППВСУ №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07 лютого 2003 року, при відмежуванні ст.121 ч.2 КК України від інших злочинів проти життя та здоров`я особи, питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

У п.26 вказаної вище постанови передбачено, що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесною ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст.119 чи ст.128 КК України.

Не можна, зокрема, розглядати як умисне вбивство випадки, коли смерть потерпілого настала від ушкодження, одержаного при падінні від поштовху чи удару, якщо винний не бажав або свідомо не припускав настання таких наслідків. Такі дії, залежно від змісту суб`єктивної сторони злочину, можуть кваліфікуватись як убивство через необережність чи як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 грудня 2019 року у справі №707/2859/17 (провадження №51-954км19) - специфіка вбивства з необережності (ст.119 КК) полягає в його суб`єктивній стороні: воно має місце лише при необережній формі вини, яка може виступати у вигляді злочинної самовпевненості або злочинної недбалості. Тому розмежування складу цього злочину від іншого здебільшого здійснюється за їх суб`єктивною стороною, для чого слід досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень.

Як вбачається з показів обвинуваченого, останній наніс потерпілому удар лівою рукою у сонячне сплетіння та правою рукою удар у ліву частину щелепи, від чого той впав лівою стороною боком на перевернутий стілець. Будь-якого умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, у обвинуваченого не було.

Такого висновку суд дійшов, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_12 працював неофіційно охоронцем в розважальному залі, розташованому по пр. Металургів, буд.№15Г в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, до його обов`язків належало дотримання порядку у закладі, тому звернення до потерпілого, який разом із товаришами поводився гучно, було вмотивовано не спричиненням йому тілесних ушкоджень, а наміром приведення обстановки у розважальному залі до порядку, що виключає наявність умислу на умисне завдання тілесних ушкоджень потерпілому.

Відсутність у ОСОБА_12 умислу на тяжке тілесне ушкодження підтверджується також показами свідка ОСОБА_19 , яка пояснила, що дії ОСОБА_12 були направлені на припинення сутички, яка виникла між відвідувачами закладу, серед яких був потерпілий, та стали наслідком реакції на агресивну поведінку ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Крім того, висновком експерта встановлено, що смерть ОСОБА_15 настала в наслідок геморрагічного шоку, який розвинувся в результаті закритої тупої травми черевної порожнини з пошкодженням внутрішньочеревних органів (розрив селезінки, розрив селезінкової артерії) на що вказують дані судово-медичної експертизи (ознаки швидкої смерті, наявність вільної крові у відділах черевної порожнини, шокові ознаки в нирках, наднирниках тощо). Висновком додаткової експертизи встановлено, що тілесні ушкодження, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_15 могли виникнути і за тих обставин, на які вказують гр. ОСОБА_22 та ОСОБА_19 в ході слідчих експериментів за їх участю, за умови, що удар в обличчя був здійснений лівою рукою в область правої очниці потерпілого, падіння відбулося на лівий бік потерпілого, удар по черевній стінці був здійснений правою рукою в ліву частину живота, а саме верхню третину і постріл в область ніг був здійснений в місце виявлення рани ноги потерпілого. Тілесні ушкодження, які були виявлені при судово-медичній експертизі трупу ОСОБА_15 могли виникнути і за тих обставин, на які вказують гр. ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_12 в ході слідчих експериментів зі їх участю.

Враховуючи, що станом на 11 квітня 2014 року під час проведення обшуку приміщення по АДРЕСА_2 , гральні автомати були відсутні, обстановка, що була станом на 17 січня 2014 року, майже не збереглася (залишилася барна стійка) (т.2, акр. крим.пров.№165-167); ПП ОСОБА_30 , який орендував приміщення, розірвав договір оренди 01 березня 2014 року (т.2, акр. крим.пров.№169-179); відповідно до рапорту о/у Металургійного ВП від 16 жовтня 2019 року у приміщенні по пр. Металургів, буд.№15Г в м. Кривому Розі Дніпропетровської області розташовано інтернат-заклад «VIP» (т.4, а.с.№47), судом відтворено обстановку, яка була в приміщенні 17 січня 2014 року за схемо, складеною на підставі пояснень ОСОБА_19 (т.2, акр. крим. пров.№3) та пояснень обвинуваченого ОСОБА_12 , який зазначив, що у приміщенні залу зліва була барна стійка, прямий коридор, справа п`ять рядів апаратів з відстанню між ними приблизно 1,5м, вкінці ще апарати, зліва ще апарати, стільці по 3-4 між рядами. Стільці, які знаходилися у залі, були високі, металеві з м`яким сидінням та низькою спинкою, що також підтверджено свідком ОСОБА_19 .

Під час проведення додаткової експертизи експерту було задано обставини вчиненого кримінального правопорушення, які зокрема містили посилання на падіння потерпілого після удару на підлогу на перевернутий стілець (т.2, акр.крим.пров.№58-59), експертом не виключено можливість виникнення тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_15 за таких обставин.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», суд зобов`язаний суворо дотримуватись вимог чинного законодавства, що передбачає відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи. Суди зобов`язані установлювати вину обвинувачених.

Статтею 7 КПК України закріплені загальні засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.62 ч.2 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.62 ч.3 Конституції України та ст.17 ч.ч.2, 4 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, якщо їх неможливо усунути, тлумачаться на користь такої особи.

З приводу зазначених обставин неодноразово висловлював свою правову позицію і Європейський суд з прав людини.

Так в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Барбера, Мессегує і Джабардо проти Іспанії» в розумінні Суду принцип презумпції невинуватості полягає в наступному: тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що мають проти нього для того, щоб обвинувачений міг підготуватися та надати доводи в свій захист, і, врешті- решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим» (Barbera.MesseguandJabardov. Spain.1988. SeriesA. No 146.p.33.77).

Згідно з приписами ст.91 ч.1 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, ст.92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, за винятком випадків передбачених ч.2 цієї статті покладається на слідчого, прокурора та, в установленому порядку на потерпілого.

Відповідно до вимог ст.ст.84-86 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи не достовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Доказ визначається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень,на нього не може посилатися суд при ухвалення судового рішення.

Підсумовуючи досліджені та проаналізовані у сукупності докази, надані стороною обвинувачення, щодо вини обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст.121 ч.2 КК України, суд приходить до висновку, що надані суду докази обвинувачення не можуть вважатися такими, що доводять вину обвинуваченого поза розумним сумнівом, у інкримінованому йому злочині.

Доведення вини має випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом (п.43 рішення ЄСПЛ від 14 лютого 2003 року у справі «Кобець проти України»).

Зі змісту ст.26 ч.3 КПК України, випливає, що суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Суд, оцінивши надані докази, керуючись внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, в їх сукупності вважає, що пред`явлене ОСОБА_12 обвинувачення за ст.121 ч.2 КК України не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки обвинуваченим, свідком, експертом та матеріалами кримінального провадження, в судовому засіданні, спростовано кваліфікацію дій обвинуваченого, яка інкримінована йому досудовим слідством за ст.121 ч.2 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_12 , завдаючи удари ОСОБА_15 , не передбачав таких наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, тобто діяв не умисно, а з необережності, а тому вважає невірною кваліфікацію за ст.121 ч.2 КК України, та дії обвинуваченого необхідно перекваліфікувати на ст.119 ч.1 КК України, тобто вбивство, вчинене через необережність.

Зазначені вище судом докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню ним нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд виходить із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочинів, тяжкості наслідків, що настали.

Згідно зі ст.65 КК України, призначаючи покарання, у межах санкції статей, що передбачають відповідальність за вчинені злочини, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого ОСОБА_12 згідно з ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 згідно з ст.67 КК України, судом також не встановлено.

Так, обвинувачений ОСОБА_12 винним себе в інкримінованому йому злочині не визнав у повному обсязі, від вчинення злочину є потерпіла, матеріальні збитки відсутні, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, офіційно не працює, одружений, має на утриманні малолітню дитину, доньку, - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під наглядом у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував та не перебуває, характеризується позитивно.

Крім того, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання, суд враховує те, що злочин, передбачений ст.119 ч.1 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Згідно зі ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.8 ч.2 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді справи судом також враховано п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.50 КК України випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Також, слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_12 покарання в межах санкції ст.119 ч.1 КК України, у вигляді позбавлення волі.

В той же час, відповідно до ст.65 ч.1 п.2 КК України суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Згідно з ст.74 ч.5 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Судом встановлено, що злочин, передбачений ст.119 ч.1 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_12 , він скоїв 17 січня 2014 року і це кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, за який передбачено найбільш суворе покарання у виді обмеження або позбавлення волі строком до п`яти років.

Відповідно до п.3 ч.1, ч.2 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Отже, станом на 21 травня 2020 року, сплинув п`ятирічний строк, відповідно закінчились і визначені ст.49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності, однак обвинувачений свою вину у вчиненні злочину не визнає та не заявляє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав.

З огляду на позицію обвинуваченого, суд доходить висновку, що ОСОБА_12 підлягає звільненню від призначеного покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.

Дія обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту скінчилася, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Потерпілій ОСОБА_18 кримінальним правопорушенням майнового збитку не завдано. Цивільний позов не заявлено. Право потерпілій на пред`явлення позову роз`яснено.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.118 ч.3 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ст.122 ч.2 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ст.124 ч.2, ст.374 ч.4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_12 в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення судової балістичної експертизи №58/07-224 від 24 липня 2014 року у розмірі 393,12 гривні.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 03 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.74 ч.5 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_12 не застосовувати.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№7, том 1, а саме: гумовий предмет (кулька) зовні схожий на набій від травматичної зброї, котрий вилучений в скляну пляшечку 18 січня 2014 року в ході огляду в приміщенні лікарні, - знищити.

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№212, том 1, а саме: пістолет «ZORAKI-mod.914-S», заводський номер № НОМЕР_1 , калібру 9мм Р.А . - знищити.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення судової балістичної експертизи №58/07-224 від 24 липня 2014 року у розмірі 393,12 гривні (триста дев`яносто три гривні 12 коп.), на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Матеріали кримінального провадження за №0000126 від 18 січня 2014 року, залишити при обвинувальному акті, справа №210/4505/14-к, провадження №1-кп/210/28/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На виконання вимог ст.376 ч.6 КПК України, копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1