Справа № 559/240/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні, в залі суду м. Дубно матеріали кримінального провадження №0000079 по обвинуваченню

ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Онопріївка, Тальнівського району, Черкаської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, відповідно до ст. 89 КК України не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

та укладену угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
Судовим слідством встановлено, що 26.01.2020, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 керуючись корисливим мотивом, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вирішив здійснити крадіжку телевізора марки «Вгаvis LED-241000+Т2», який знаходився у приміщенні даного будинку.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 , скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника даного будинку та інших сторонніх осіб, діючи таємно, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку телевізора марки «Вгаvis LED-241000+Т2», який знаходився у спальній кімнаті будинку та належить ОСОБА_5 .

31 січня 2020 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 примирившись, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України, та істотних для даного кримінального провадження обставин, та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України а також наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим також може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди не порушені права потерпілої та обвинуваченого, тому не заперечував проти затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що угода про примирення укладена добровільно, обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану злочином, цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та просила суд укладену угоду про примирення між нею та обвинуваченим затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому, обвинувачений пояснив, що він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Наслідки укладання та затвердження угоди про примирення та наслідки невиконання угоди йому зрозумілі, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши думку прокурора, потерпілу, обвинуваченого, які просили затвердити угоду про примирення, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, суд встановив, що угода укладена у кримінальному провадженні щодо злочину середньої тяжкості, внаслідок якого матеріальна шкода завдана потерпілій ОСОБА_5 .

Умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України. Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

При цьому, судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю розуміє права, визначені йому п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди та наслідки її невиконання, характер обвинувачення, вид та міру покарання.

Також, судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди а також наслідки її невиконання.

Укладена угода між сторонами є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні погодився на призначення узгодженої сторонами міри та виду покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого у повному обсязі.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 468, 471,473-476 КПК України , суд-,

УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 31 січня 2020 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 по матеріалах кримінального провадження №0000079 за ч.1 ст.185 КК України затвердити.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 копійки.

Речовий доказ: телевізор марки «Вгаvis LED-241000+Т2», що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 залишити у її розпорядженні.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Рівненського Апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: