КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/6636/2019 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року, щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Погребище Вінницької області, громадянина України, неодруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.2 ст.189, ч.4 ст. 189 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний, захід у вигляді тримання під вартою, строк якого рахувати з часу затримання з 22 год. 25 хв. 13 листопада 2019 року. Строк дії ухвали визначено до 10 січня 2020 року включно.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що постановлена з суттєвими порушеннями матеріального і процесуального законодавства, практики ЄСПЛ.
Також апелянт зазначає, що в судовому засідання було заявлено клопотання про визнання затримання ОСОБА_7 у порядку ст. 208 КПК України незаконним, про те, дане клопотання слідчим суддею проігноровано, рішення за ним не прийнято.
Крім того апелянт зазначає, що було порушено права на захист ОСОБА_7 під час вручення повідомлення про підозру, оскільки було здійснено за відсутності захисника. Висновки суду про існування ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджені доказами, наявними у справі та є припущеннями.
Також апелянт зазначає, що підозра є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_7 не причетний до кримінальних правопорушень, що розслідуються, і органом досудового розслідування не надано доказів на підтвердження його причетності до їх вчинення.
Апелянт звертає увагу на те, що слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_7 , є громадянином України, має постійне місце проживання в м. Києві, працює охоронцем, має тісні соціальні зв`язки, цивільну дружину, малолітнього сина 2018 року народження, з 2004 по 2017 рік проходив службу в органах внутрішніх справ, та не має місця проживання за кордоном.
Апелянт вважає, що запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт (з покладенням додаткового обов`язку носіння електронного засобу контролю) може цілком обмежити свободу пересування підозрюваного та повністю гарантуватиме його постійне перебування за місцем проживання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що орієнтовно у 2019 році (більш точний час, місце та інші обставини на цей час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_10 та/або інші особи, діючи за його вказівкою чи вказівкою інших підпорядкованих ОСОБА_10 осіб, створюють або підшукують уже створений суб`єкт підприємницької діяльності з видом діяльності у сфері права та створивши сайт такого суб`єкта підприємницької діяльності, розміщують його в Інтернеті з рекламою послуг по поверненню боргів.
У подальшому, ОСОБА_10 або інші особи, діючи за його вказівкою чи вказівкою інших підпорядкованих йому осіб, отримавши замовлення від осіб щодо наявності в третіх осіб перед ними боргів, в тому числі не існуючих зобов`язань та зобов`язань, що виникли на підставах не передбачених чинним законодавством, застосовуючи погрози застосування насильства над третіми особами чи їх близькими родичами, вбивства, пошкодження чи знищення їх майна, а також інші насильницькі та протиправні методи, вимагають та заволодівають в третіх осіб грошовими коштами, частину з яких привласнюють собі, а іншу частину повертають замовнику послуг.
Обміркувавши розроблений план злочинних дій, ОСОБА_10 зрозумів, що самому виконати всі дії, направлені на його реалізацію, йому не вдасться через наявність достатньої кількості дії, пов`язаних із збором інформації про третіх осіб, слідкування за ними, здійснення залякування та фізичного насильства, а також можливого фізичного опору з їх боку.
У зв`язку із цим, ОСОБА_10 з метою більш ефективного виконання запланованих злочинних дій, реалізуючи свої організаційні та інші навики, вирішив створити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію, до складу якої повинні були увійти на основі підпорядкування йому особи, які поділяють погляди щодо можливості вчинення злочинів з метою незаконного збагачення.
Відповідно до плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_10 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм і ієрархічну структуру підпорядкування членів злочинної організації.
Так, найвищу ланку у злочинній організації ОСОБА_10 відвів собі, згідно чого йому, як організатору злочинної організації, повинні були підпорядковуватися інші безпосередні організатори вчинення злочинів, які повинні були безумовно, чітко і своєчасно виконувати всі його вказівки, настанови та вимоги. При цьому ОСОБА_10 мав визначати напрямки злочинної діяльності, ролі співучасників, ієрархічне положення кожного з них, розробляти проекти планів вчинення злочинів і доводити до безпосередніх організаторів їх вчинення, координувати їх злочинну діяльність згідно з ієрархічною побудовою організації, приймати рішення про включення до складу злочинної організації нових членів, здійснювати контроль за їх діяльністю через підпорядкованих безпосередньо йому членів, за необхідності особисто приймати участь у вчиненні злочинів, розподіляти отримані злочинним шляхом кошти.
Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_10 відвів своїм довіреним особам керівникам злочинної організації, які підшуковували і залучали до злочинної діяльності нових осіб, доводили до підпорядкованих членів злочинної організації плани вчинення злочинів, контролювали їх виконання, здійснювали керівництво співучасниками злочинів, особисто приймали участь у вчиненні злочинів, здійснювали координацію та контроль вчинення злочинів окремими структурними частинами злочинної організації та забезпечували зовнішню безпеку існування та діяльності злочинної організації та функціонування суб`єкту підприємницької діяльності з метою прикриття незаконної діяльності.
Третьою ланкою у ієрархії злочинної організації ОСОБА_10 визначив так званий «силовий блок», тобто безпосередніх виконавців вчинення залякування потерпілих, здійснення їх силового викрадення, спричинення тілесних ушкоджень, пошкодження майна, чи інших насильницьких і протиправних методів.
У цей же час, ОСОБА_10 , переконавши ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у можливості незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності у разі функціонування злочинної організації, повідомив їм структуру злочинної організації, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений ним план та механізм учинення злочинів, розподілив ролі у вчиненні злочинів та визначив хто і які ролі буде виконувати у злочинній організації, згідно із підпорядкованістю її членів та отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її діяльності, тим самим створив злочинну організацію.
У подальшому, відповідно до розподілу ролей і розробленого плану вчинення злочинів, ОСОБА_10 визначив, що він, як організатор злочинної організації повинен централізовано або через підпорядкованих йому осіб керувати діями всіх її членів, визначати суми грошових коштів, які будуть отримувати члени злочинної організації в результаті вчинення злочинів і здійснювати розподіл цих грошових коштів між її членами, безпосередньо приймати участь у вчиненні злочинів у складі створеної ним злочинної організації та визначив ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 певні напрямки у злочинній діяльності.
Членам злочинної організації ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , доручив проведення збору інформації про жертв злочинів, слідкування за останніми, розроблення та здійснення методів залякування потерпілих у вигляді висловлення погроз насильства чи пошкодження їхнього майна, проведення зустрічей з потерпілими для їх залякування.
Члену злочинної організації ОСОБА_12 , ОСОБА_10 знаючи про наявність в останнього юридичної освіти та існування створеного ним суб`єкту підприємницької діяльності товариства з обмеженою відповідальністю /далі ТОВ/ «Правовий центр «ЛОЄРС», доручив прийом потенційних замовників злочинів в офісному приміщенні та для створення видимості законної юридичної діяльності, спілкування у телефонному режимі з майбутніми жертвами злочинів, присутність із останніми на зустрічах, правильність написання останніми вигаданих боргових розписок під час вчинення злочинів та спілкування із працівниками правоохоронних органів у разі можливого викриття злочинної діяльності.
Після розподілу ролей та доведення плану вчинення злочинів до членів злочинної організації, її учасники розпочали виконувати підготовчі дії до вчинення злочинів.
Також, орієнтовно в 2019 році, ОСОБА_10 з метою вчинення злочинів та створення так званого «силового блоку», з відома інших учасників злочинної організації, у різний період часу до вчинення злочинів, отримавши у них добровільну згоду на участь у злочинній організації, залучили інших осіб, а саме: ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , котрим повідомив про можливість їх швидкого незаконного збагачення, структуру злочинної організації, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений єдиний план та механізм учинення злочинів, а також їх ролі у вчиненні злочинів.
Злочинна організація являлась стійким, попередньо зорганізованим об`єднанням з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, стабільно діючим до затримання її учасників правоохоронними органами України.
Так, ОСОБА_7 , у період з 06 серпня 2019 року і по 12 листопада 2019 року, діючи у складі створеної ОСОБА_10 злочинної організації, до якої, окрім останнього також входили ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені слідством особи, умисно вчинили ряд особливо тяжких злочинів.
Так, в жовтні 2019 року, ОСОБА_7 , знаходячись у місті Києві, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 та невстановленими слідством особами, маючи умисел на вимагання чужого майна, з погрозою вбивства, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинили вимагання грошей у ОСОБА_18 при наступних обставинах.
Так, приблизно в 2009 році, потерпілий ОСОБА_18 , познайомившись із головою правління Житлово-будівельного кооперативу /далі - ЖБК/«Адоніс» ОСОБА_19 та отримавши від останньої обіцянку щодо можливості придбати у місті Києві квартиру за дешевшими від ринкових цінами, погодився на пропозицію останньої та вступив до даного ЖБК.
Після того, протягом 2009-2011 років, ОСОБА_18 в якості оплати вартості власного майбутнього житла передав ОСОБА_19 свої кошти, а також кошти своєї знайомої ОСОБА_20 в розмірі 30 000 доларів США як внесок останньої у розрахунок при купівлі квартири.
У зв`язку із тим, що інвесторам будівництва ЖБК «Адоніс» квартири надані не були, 26 жовтня 2018 року, потерпілий ОСОБА_18 , звернувся до ОСОБА_11 та інших невстановлених осіб з проханням допомогти йому у поверненні боргу, який виник перед ним у ОСОБА_19 при зазначених обставинах.
Однак, 13 червня 2019 року, ОСОБА_11 , під час зустрічі із потерпілим ОСОБА_18 , яка відбулася у одному із кафе, що по вулиці Вишгородській, 45 у м. Києві, діючи умисно, у власних корисливих інтересах та уже в інтересах ОСОБА_20 , за попередньою змовою групою осіб, з іншими невстановленими слідством особами, висловив вимогу потерпілому про повернення ОСОБА_20 грошових коштів.
16 серпня 2019 року, в точно невстановлений час, ОСОБА_11 , маючи умисел на вимагання майна потерпілого ОСОБА_18 , здійснив телефонний дзвінок останньому та в розмові, висловлюючи на адресу ОСОБА_18 погрози вбивством, використовуючи факт існуючих взаємовідносин між останнім та ОСОБА_20 , зажадав від потерпілого отримання коштів, шляхом їх перерахування на банківський рахунок його матері ОСОБА_21 № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».
Потерпілий ОСОБА_18 , реально сприймаючи висловлені в його адресу погрози, був змушений підкоритися злочинним вимогам ОСОБА_11 і з власного рахунку, відкритого в АТ КБ «ПриватБанк» 16 серпня 2019 року переказав на рахунок ОСОБА_21 грошові кошти в розмірі 9 000 гривень, а 17 серпня 2019 року додатково ще 3 000 гривень.
24 жовтня 2019 року, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою в групі осіб із ОСОБА_11 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на вимагання грошей у потерпілого ОСОБА_18 , для проведення із останнім раптової зустрічі, залучив невстановлену слідством особу, яка в телефонній розмові призначила з потерпілим таку зустріч, того ж дня приблизно о 16 годині в ресторані «Євразія», що на бульварі Лесі Українки, 19 у місті Києві.
У подальшому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_11 та невстановленими слідством особами, підстерігши потерпілого ОСОБА_18 біля входу у ресторан «Євразія», зайшли за останнім у приміщення та примусово посадили його за один із столів.
Після цього, ОСОБА_11 з ціллю подавлення волі потерпілого і реалізації спільного злочинного умислу, направленого на вимагання майна ОСОБА_18 , наніс йому долонею правої руки один удар по обличчі, висловлюючи на адресу ОСОБА_18 погрози фізичного насильства та вбивство його і його родичів у випадку звернення до правоохоронних органів, при цьому зажадав від останнього передачі грошових коштів в розмірі 1 000 доларів США, а ОСОБА_7 в цей час здійснювавав візуальне спостереження за тим, що відбувається у ресторані, обмежуючи при цьому дії потерпілого ОСОБА_18 , сидячи поруч із ним.
Потерпілий ОСОБА_18 , сприймаючи погрози ОСОБА_11 як реальні, змушений був звернутися за допомогою до правоохоронних органів.
Крім того, ОСОБА_7 , діючи умисно у складі створеної ОСОБА_10 злочинної організації, до якої також входили ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невстановлені слідством особи, в період з 6 червня 2019 року і по 13 листопада 2019 року, маючи умисел на вимагання чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами та з погрозою вбивства, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчинили вимагання у ОСОБА_22 грошових коштів в розмірі 400 000 доларів США, при наступних обставинах.
6 серпня 2019 року ОСОБА_7 , діючи умисно, в складі злочинної організації, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами, з корисливих мотивів, з метою вимагання грошових коштів, прибули на нафтобазу по АДРЕСА_3 , де висунули ОСОБА_22 незаконну вимогу про передачу їм 400 000 доларів США, що на момент вимоги згідно курсу НБУ склало 9 806 320 гривень, в рахунок погашення неіснуючого боргу власника корпорації «Укр-Петроль» ОСОБА_23 перед ОСОБА_24 .
У зв`язку із повідомленням ОСОБА_22 і ОСОБА_23 про відсутність будь-яких боргових зобов`язань перед ОСОБА_24 та наявність у них відповідних судових рішень та відмовою у передачі зазначеного розміру грошових коштів, ОСОБА_10 , продовжуючи спільний злочинний умисел, призначив ОСОБА_23 і ОСОБА_22 зустріч в ресторані «Paul» у м.Києві по вул.Городецького, 6.
У подальшому, 9 чи 12 вересня 2019 року, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, діючи у складі злочинної організації, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими слідством особами кавказької зовнішності, зустрілись із ОСОБА_22 в обумовленому місці та ознайомившись із документами про відсутність боргу в ПП «Укр-Петроль» перед ОСОБА_24 , із застосуванням погроз спричинення тілесних ушкоджень, продовжили вимагання у ОСОБА_22 грошових коштів в розмірі 400 000 доларів США, при цьому усвідомлюючи про відсутність будь-яких боргових зобов`язань перед ОСОБА_24 .
У подальшому, з метою доведення спільного злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами в розмірі 400 000 доларів США до кінця, для безумовного підкорення ОСОБА_22 , ОСОБА_10 висловив погрози про захоплення в заручники ОСОБА_22 та супроводження останнього іншими учасниками злочинної організації у м. Луцьк до ОСОБА_23 по грошові кошти.
ОСОБА_10 , зрозумівши, що ОСОБА_22 сприйняв його погрози як реальні та такі, що можуть бути втіленні у дійсність, на прохання останнього, переніс час передачі грошей на три дні.
ОСОБА_22 , побоюючись за власне здоров`я та життя, для припинення вимагання у нього грошових коштів з боку злочинної організації ОСОБА_10 , звернувся за допомогою до ОСОБА_25 , якому у другій половині серпня 2019 року, передав грошові кошти в розмірі 1 000 000 гривень та 15 000 доларів США.
Однак, протягом серпня вересня 2019 року, ОСОБА_10 , діючи у складі злочинної організації, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання майна ОСОБА_22 , здійснював телефонні дзвінки на мобільний телефон останнього та в телефонних розмовах продовжував вимагати грошові кошти в розмірі 400 000 доларів США, що змусило ОСОБА_22 повідомити ОСОБА_10 про залучення як допомоги у припиненні вимагання ОСОБА_25 та передачі останньому 1 000 000 гривень та 15 000 доларів США.
17 вересня 2019 року, близько 17 год., ОСОБА_11 , діючи у складі злочинної організації, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами, переслідуючи корисливу мету на незаконне отримання грошових коштів, вчинили викрадення та незаконне позбавлення волі ОСОБА_25 , в результаті чого заволоділи у останнього грошовими коштами в розмірі 15 000 Євро, що на момент заволодіння згідно курсу НБУ склало 409 800 гривень.
У подальшому, 2 листопада 2019 року та 5 листопада 2019 року ОСОБА_10 , а також 5 листопада 2019 року, ОСОБА_11 , діючи спільно, у складі злочинної організації, продовжуючи реалізацію їх спільного злочинного умислу, направленого на вимагання та заволодіння грошовими коштами у ОСОБА_22 , здійснили кілька телефонних дзвінків на мобільний телефон останнього та в телефонних розмовах висловили вимогу про зустріч із ними у м.Києві.
7 листопада 2019 року, ОСОБА_7 , спільно із ОСОБА_11 та невстановленою особою кавказької національності - учасником злочинної організації, діючи у складі злочинної організації, у приміщенні кафе «Яблуко», що за адресою м. Київ, вул. Івана Мазепи,11-Б зустрілись із ОСОБА_22 та висловили останньому вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 50 000 доларів США, при цьому пригрозивши фізичною розправою над ним та його близькими родичами у випадку непідкорення.
У подальшому, 12 та 13 листопада 2019 року, ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами, продовжуючи реалізацію їх спільного злочинного умислу, направленого на вимагання грошей у ОСОБА_22 , здійснює періодичні телефонні дзвінки на мобільний телефон останнього, продовжуючи висловлення незаконних вимог.
Крім того, у серпні 2019 року, ОСОБА_7 , діючи у складі злочинної організації, спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншими невстановленими слідством особами, за попередньою змовою із ОСОБА_26 , переслідуючи корисливу мету на незаконне отримання грошових коштів, домовились про вимагання та заволодіння грошовими коштами у ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , розробивши для цього спільний план вчинення злочину та розподіливши ролі кожного учасника злочину.
Так, 23 серпня 2019 року, ОСОБА_26 , достовірно знаючи про відсутність перед ним у ОСОБА_27 будь-яких боргових чи інших передбачених законодавством зобов`язань, вважаючи, що останній винен йому грошові кошти внаслідок здійснення у минулому спільної ділової діяльності, звернувся в ТОВ «Правовий центр «Лоєрс» із замовленням вчинення дій в його інтересах щодо отримання від ОСОБА_27 таких грошових коштів.
ОСОБА_12 , діючи відповідно до відведеної йому у злочинній організації ролі, розуміючи про відсутність між у ОСОБА_27 перед ОСОБА_26 будь- яких передбачених законодавством зобов`язань, з метою надання вимаганню грошових коштів вигляду законної правової діяльності, уклав у власній особі як директора ТОВ «Правовий центр «Лоєрс» та ОСОБА_26 договір №23/08/2 про правове обслуговування від 23 серпня 2019 року, без визначеного предмета щодо розміру грошових коштів.
У подальшому, 5 вересня 2019 року близько 14 години, на виконання зазначеного плану, ОСОБА_7 , діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 та іншими невстановленими слідством особами, знаходячись біля будинку №10 по вулиці Лютеранській у м. Києві, зустрівшись із потерпілим ОСОБА_27 , із застосуванням до останнього погроз насильства, які виразились у повідомленні про його викрадення та позбавлення волі, погрозах вбивством його близьких родичів, а саме сина ОСОБА_28 і внуків, підпалу автомобіля, що перебуває у його користуванні, висунули незаконну вимогу передачі їм грошових коштів у розмірі 250 000 доларів США, під виглядом повернення неіснуючого боргу, який вони нібито викупили у ОСОБА_26 .
В цей же час, ОСОБА_10 , для забезпечення безумовного підкорення потерпілого ОСОБА_27 , здійснив демонстрацію останньому фотографій членів його сім`ї, які були зроблені на його мобільний телефон, чим викликав у нього відчуття страху за своє життя, життя членів його сім`ї.
Потерпілий ОСОБА_27 , сприймаючи погрози як дійсні та реальні, під тиском ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та інших невстановлених слідством осіб, бажаючи припинення протиправних дій з їх боку, повідомив про наявність у нього в житлі, що у АДРЕСА_4 , грошей у розмірі лише 5 000 доларів США.
Після цього, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 та інші невстановлені слідством особи, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошима ОСОБА_27 , розуміючи, що шляхом вчинення психологічного тиску та висловлювання погроз обмежили в останнього волю до опору, висловили вимогу про негайну передачу їм зазначених грошей.
У подальшому, потерпілий ОСОБА_27 , перебуваючи разом із ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у автомобілі марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_2 , проти власної волі, вирушив до будинку АДРЕСА_4 , після чого виніс з власного житла та передав ОСОБА_11 гроші в розмірі 5 000 доларів США, що, згідно курсу Національного банку України, на час вчинення злочину склало 126 317, 28 гривень та становить значну шкоду спричинених збитків.
У подальшому, ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 з місця заволодіння коштами скрилися.
Частину із отриманих у потерпілого ОСОБА_27 грошових коштів, а саме у розмірі 500 доларів США, ОСОБА_11 передав ОСОБА_26 , а іншу частину грошових коштів у розмірі 4500 доларів США розподілив між членами злочинної організації.
Потерпілий ОСОБА_27 , сприймаючи погрози ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 як реальні, змушений був звернутися за допомогою до правоохоронних органів.
13 вересня 2019 року, приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_11 , діючи у складі злочинної організації, зокрема з відома ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання та заволодіння грошима ОСОБА_27 , здійснив телефонний дзвінок на мобільний телефон останнього та в телефонній розмові висловив вимогу про зустріч та передачу йому наступної частини грошей, прикриваючись неіснуючим боргом перед ОСОБА_26 , однак почув відмову.
Цього ж дня, 13 вересня 2019 року, ОСОБА_29 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими слідством особами, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_27 підкоритися їх злочинним вимогам, з метою підтвердження реальності втілення раніше висловлених ОСОБА_11 погроз, доручили невстановленому учаснику злочинної організації пошкодити автомобіль марки «VolkswagenTouareg», номерний знак НОМЕР_2 , яким користувався ОСОБА_27 .
В ніч з 13 на 14 вересня 2019 року, невстановлений учасник злочинної організації, діючи за дорученням ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 чи інших невстановлених слідством осіб, знаходячись по вулиці Червоноткацькій, 43 у місті Києві пошкодив вказаний автомобіль, проколовши шини трьох коліс, розбивши ліве дзеркало заднього виду, бокове заднє ліве вікно автомобіля, а також фарбою помаранчевого кольору виконала надпис «Верни бабло» на лівому боці автомобіля та зображення у вигляді хрестів і підкинула у салон автомобіля відрізану голову свині.
18 вересня 2019 року, приблизно о 19 год., ОСОБА_11 , діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 та іншими невстановленими слідством особами продовжуючи реалізацію їх спільного з ОСОБА_7 злочинного умислу, направленого на вимагання майна ОСОБА_27 , здійснив телефонний дзвінок на мобільний телефон останнього та в телефонній розмові із його сином - ОСОБА_28 , висловив вимогу про передачу йому наступної частини грошей, як повернення неіснуючого боргу перед ОСОБА_26 , однак знову почув відмову.
У подальшому в період часу з 6 по 8 жовтня 2019 року, ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 та іншими невстановленими слідством особами, здійснив кілька телефонних дзвінків на мобільний телефон ОСОБА_27 та в телефонних розмовах із ОСОБА_28 , повторно висловив вимогу про передачу йому наступної частини грошей, після чого призначив їм зустріч в приміщенні «IQ бізнес центру», що по вулиці Болсуновській, 13-15 у місті Києві.
09 жовтня 2019 року, ОСОБА_11 , разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_12 , діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою та з відома ОСОБА_26 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, спрямованого на вимагання грошей в ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , зустрілись із останніми в обумовленому місці та висловили останнім вимогу про передачу їм грошових коштів в розмірі 250 000 доларів США.
При цьому, ОСОБА_11 з метою забезпечення підкорення потерпілих його злочинним вимогам, повідомив про його обізнаність щодо наявного у потерпілих та їх близьких родичів нерухомого майна, місць зберігання рухомого майна потерпілих, застерігши про можливі негативні наслідки із цим майном у випадку відмови передачі грошових коштів та звернення у правоохоронні органи, таким чином висловивши погрози пошкодження та знищення майна.
10, 12 та 14 жовтня 2019 року, ОСОБА_11 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи у складі злочинної організації, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_26 та іншими невстановленими слідством особами, продовжуючи реалізацію їх спільного злочинного умислу, направленого на вимагання майна ОСОБА_27 , здійснив телефонні дзвінки на мобільний телефон останнього та в телефонній розмові із ОСОБА_28 , висловив вимогу про передачу йому наступної частини грошей у розмірі 70 000 доларів США, зменшивши розмір грошей, які вимагалися раніше.
21 жовтня 2019 року, близько 16 години, у зв`язку із затягуванням потерпілими передачі учасникам злочинної організації грошових коштів, ОСОБА_11 , продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вимагання грошових коштів, разом із ОСОБА_7 , прибули у приймальню депутата Київської міської ради ОСОБА_28 , що розташована на першому поверсі будинку АДРЕСА_5 та в ході розмови пригрозили можливими негативними наслідками у випадку звернення у правоохоронні органи.
13 листопада 2019 року, ОСОБА_26 , будучи обізнаним про вчинення незаконних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_11 по відношенню до ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , а саме про пошкодження майна, що перебувало у їх відданні, вчинення погроз застосування насильства та вбивства, діючи згідно розробленого ОСОБА_11 та ОСОБА_7 плану, на виконання вказівок останніх, в телефонній розмові висловив ОСОБА_28 незаконну вимогу про передачу йому 120 000 доларів США та призначив зустріч за місцем свого проживання, що у АДРЕСА_6 .
Виконуючи вищезазначені вимоги, 13 листопада 2019 року, приблизно 19 годин, ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , прибули у квартиру проживання ОСОБА_26 , що у АДРЕСА_6 , маючи при собі грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, про що повідомили останньому.
Однак ОСОБА_26 , виконуючи вказівки ОСОБА_11 та остерігаючись того, що їх дії документують працівники правоохоронних органів, переніс зустріч та отримання грошових коштів, а сам направився у с.Софіївська- Борщагівка Київської області для зустрічі з ОСОБА_11 та ОСОБА_7 для обговорення способу та механізму отримання предмету вимагання.
У подальшому, ОСОБА_26 , продовжуючи спільний злочинний умисел на вимагання та отримання грошових коштів у ОСОБА_28 та ОСОБА_27 , діючи за вказівками ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , зменшив розмір предмету вимагання до 80 000 доларів США та повторно призначив потерпілим зустріч за місцем свого проживання та разом ОСОБА_11 та ОСОБА_7 на автомобілі марки «Volksvagen Passat» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 направились у м. Київ.
Після того, близько 22 години, ОСОБА_26 , продовжуючи спільний злочинний умисел, спрямований на вимагання та заволодіння грошима ОСОБА_28 та ОСОБА_27 у розмірі 10 000 доларів США., запросив їх у квартиру свого проживання, що у АДРЕСА_6 , де для надання вимагання вигляду повернення боргу наказав ОСОБА_28 виконати боргову розписку про позику у нього 80 000 доларів США та незаконно отримав від останнього грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США, що згідно курсу НБУ склало 243 200 гривень, які цього ж дня були вилучені працівниками поліції.
В цей же час, ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , виконуючи свої ролі, згідно попередньої домовленості із ОСОБА_26 , контролюючи процес отримання останнім предмета вимагання, очікували його неподалік, у приміщенні нічного закладу, що по проспекту Чоколовського, 6 у м. Києві.
13 листопада 2019 року о 22 годині 25 хвилин ОСОБА_7 затримано в порядку порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189 КК України затримано в порядку порядку ст. 208 КПК України.
14 листопада 2019 року ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.2 ст.189, ч.4 ст. 189 КК України.
15 листопада 2019 року старший слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 за погодженням прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 .
Обґрунтовуючи клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 189 КК України, на даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілого, свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим виникла необхідність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
15 листопада 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва дане клопотання слідчого було задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 10 січня 2020 року включно.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Під час розгляду клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.255, ч.2 ст.189, ч.4 ст. 189 КК України.
При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, вимогам передбачених ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.
Отже, перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність підстав, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_7 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушень вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення.
За таких обставин, застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_7 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що при оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними ("Боцано проти Франції").
У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів("Боротюк проти України" п. 62).
Сама по собі тяжкість злочину, в якому підозрюється особа, не може бути підставою для обґрунтування твердження про можливу втечу цієї особи ("Piruzyan v. Armenia" п. 95).
Так, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 раніше не судимий, є особою молодого віку, має позитивні характеристики за місцем роботи та проживання, місце проживання де постійно проживає, має на утриманні малолітню дитину 2018 року народження, цивільну дружину, працевлаштований. Наведені дані в своїй сукупності, як вважає колегія суддів, дають підстави вважати, що застосування до ОСОБА_7 такого виключного запобіжного заходу як тримання під вартою є невиправдано суворим запобіжним заходом. Зокрема, хоча повідомлена ОСОБА_7 підозра є обґрунтованою, однак з огляду на дані про особу підозрюваного, його вік, міцність соціальних зв`язків, майновий, сімейний стан та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, якісвідчать на користь зменшення ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в даному кримінальному провадженні існує можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Тому колегія суддів приходить до висновку, що відносно підозрюваного ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід. У зв`язку з цим колегія суддів переконана, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, крім того при здійсненні вибору між залишенням під вартою та звільненням презумпція залишається за звільненням ("Bykov v. Russia" п. 61).
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді місцевого суду, як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали, якою клопотання cтаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 ,про застосуваннязапобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід задовольнити частково та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строку досудового розслідування, а саме до 10 січня 2020 року включно, який на думку колегії суддів, в повній мірі забезпечить запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 182, 183, 184, 193, 194, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання cтаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний, захід у вигляді тримання під вартою, строк якого рахувати з часу затримання з 22 год. 25 хв. 13 листопада 2019 року. Строк дії ухвали визначено до 10 січня 2020 року включно, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання cтаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .
Негайно доставити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання, де звільнити його з-під варти.
Зобов`язати підозрюваного з`являтися за кожною вимогою суду чи органу державної влади протягом дії запобіжного заходу.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органів Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Крім того, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду у кримінальному провадженні;
- не відлучатися цілодобово із місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим, прокурором, слідчим суддею, судом;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
Строк дії даної ухвали встановити до 10 січня 2019 року включно.
Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Виконання ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 .
Строк дії ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення згаданих обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України визначити до 10 січня 2020 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на Генеральну прокуратуру України.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3