ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/1591/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції: 626/762/19
Категорія: ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красноградського районного суду Харківської області від 9 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_7 , 1972 року народження, громадянин України, уродженець м. Красноград Харківської області, має неповну загальну середню освіту, неодружений,, офіційного місця реєстрації не має, мешканець АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, а останній рах вироком Красноградського районного суду Харківської області від 12.04.2018 року за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на строк 3 роки, -

- визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України та йому призначено покарання

за ч.3 ст. 185 КК України 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

за ч.2 ст. 309 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, ОСОБА_7 призначено покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 12.04.2018 року у виді 1 року позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз та експертизи дослідження матеріалів, речовин та виробів в сумі 2288 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 у вересня 2018 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, відкривши незачинену хвіртку, проник на подвір`я домоволодіння ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 таємно, шляхом вільного доступ, з корисливих мотивів, діючи повторно, зайшов через незачинені двері до приміщення господарської будівлі, яка розташована на території домоволодіння ОСОБА_8 , звідки вчинив крадіжку алюмінієвого бідона ємністю 38 л, що належить ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на 333 гривні 33 коп.
Окрім цього, ОСОБА_7 31 жовтня 2018 року близько 20.00 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на територію подвір`я того ж самого домоволодіння ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на викрадення чужого майна, ОСОБА_7 таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, діючи повторно, вчинив крадіжку зубчатої борони для розпушування ґрунту та триноги для тримання казана, які знаходилися на подвір`ї вищезазначеного домоволодіння та належали ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд чим завдав потерпілому майнову шкоду на 410,00 грн. та 93,00 грн. відповідно. Таким чином в результаті злочинних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 завдано майнову шкоду на загальну суму 503 гривні.
Окрім цього, ОСОБА_7 06 листопада 2018 року близько 15.00 годин, рухаючись по вулиці 19 вересня у м Красноград Харківської області, випадково знайшов на узбіччі дороги пачку з-під цигарок у якій знаходився паперовий згорток з рослинною речовиною у подрібненому стані канабісом. Після чого ОСОБА_7 , діючи повторно, з прямим умислом направленим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, в порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ №589 від 03.06.2009 року, підібрав знайдений пакунок з наркотичним засобом та зберігав при собі для власного вживання до виявлення працівниками поліції при наступних обставинах.
Так, 06 листопада 2018 року у період часу з 18 год. 00 хв. до 18 год. 20 хв., працівниками поліції Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , у приміщенні літньої кухні, де на той час перебував ОСОБА_7 , в останнього при собі виявлено та вилучено паперовий згорток з речовиною рослинного походження у подрібненому стані, яка є особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, складає 7,8923 г.
Окрім цього, 06 листопада 2018 року, близько 17.00 години, ОСОБА_7 діючи повторно, з прямим умислом направленим на незаконне виготовлення, придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, в порушення «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, та контролю за їх обігом», затвердженого Постановою КМУ № 589 від 03.06.2009 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом екстракції макових зерен в розчиннику, незаконно виготовив особливо небезпечні наркотичні засоби концентрат з макової соломи та опій ацетильований, які зберігав за місцем свого проживання до виявлення працівниками поліції при наступних обставинах.
Так, 06 листопада 2018 року у період часу з 18 год. 00 хв. до 18 год. 20 хв., працівниками поліції Красноградського відділу поліції ГУНП в Харківській області під час проведення обшуку за вищевказаною адресою, у приміщенні літньої кухні виявлено та вилучено три полімерні пляшки з рідиною коричневого кольору. Крім того, перед вхідними дверима літньої кухні виявлено та вилучено металеву миску з нашаруванням речовини коричневого кольору, в яких міститься особливо небезпечний наркотичний засіб концентрат з макової соломи. Маса концентрату з макової соломи, в перерахунку на суху речовину, становить: 3,3603 г, 0,5881 г, 0,2528 г відповідно, а всього 4,2012 г. Нашарування на внутрішній поверхні металевої миски містить у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опію ацетильованого, в перерахунку на суху речовину, становить 0,0302 г.

Не погодившись з цим вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок змінити, застосувавши до нього більш м`яке покарання не пов`язане з позбавленням волі, посилаючись на те, що він щиро кається у вчиненому та вважає, що зможе перевиховатись без ізоляції від суспільства.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, а також пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржуваний вирок є законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції розглянув провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у повній відповідності до норм КПК України та слушно дійшов висновку про його винуватість у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України.

Висновки суду щодо фактичних обставин вчинення злочину, які зазначені у вироку, та кваліфікація дій обвинуваченого в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, ці обставини в апеляційному порядку не перевіряються, оскільки справа в суді першої інстанції розглядалась відповідно до норм ч.3 ст. 349 КПК України.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують а обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Як вбачається з оскаржуваного вироку, ОСОБА_7 призначено покарання за

ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст. 309 КК України у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, призначено покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, остаточне покарання призначено у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
При цьому належить взяти до уваги те, що суд мотивував таке рішення у вироку не лише ступенем тяжкості вчиненого злочину, але при цьому визнав та врахував обставини, що пом`якшують покарання за вчинення злочину, а саме повне визнання вини та щире каяття. Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції також слушно визнав обставиною, що обтяжує покарання рецидив злочину.

Крім того, суд при призначенні покарання врахував дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, постійного місця реєстрації не має, характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Також, суд призначаючи покарання ОСОБА_7 врахував і те, що потерпілий не має претензій до обвинуваченого.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом в повному обсязі раховані пом`якшуючі обставини, які стосуються призначення покарання.

Крім того, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 та за ч.2 ст. 309 КК України у розмірі наближеному до мінімального, з чим повністю погоджується колегія суддів, вважаючи що саме такий вид і розмір покарання достатній для виправлення обвинуваченого.

Згідно відомостей кримінального провадження та поданої апеляційної скарги об`єктивно відсутні інші обставини ніж ті, що встановлені судом першої інстанції, які пом`якшують покарання, а твердження обвинуваченого щодо неналежного їх врахування повністю спростовуються висновками суду, зазначеними у оскаржуваному вироку, якими належним чином обґрунтовані вид та міра покарання, за злочини вчинені ОСОБА_7 .

Щодо доводів апелянта про щире каяття, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.03.2018 року № 51-2607км18 визначено, що при визнанні обставиною, яка пом`якшує покарання щире каяття у вчиненому злочині, слід мати на увазі наступне. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатись в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у обвинувачененого було вилучено та передано потерпілому лише викрадені речі, а з будь-якими пропозиціями про відшкодування завданої шкоди обвинувачений не звертався.
Отже, обвинувачений свою вину визнав, що об`єктивно проаналізовано судом у вироку, і поряд з іншими встановленими обставинами, що пом`якшують покарання: повне визнання вини та щире каяття об`єктивно враховано судом при призначенні покарання наближеного до мінімального, передбачених санкціями ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 309 КК України. За таких обставин, колегія суддів не може погодитись з обґрунтованістю доводів обвинуваченого щодо повторного врахування обставин, які пом`якшують покарання, а саме для застосування покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оскільки для звільнення від призначеного покарання з випробуванням, об`єктивно відсутні інші фактичні та правові підстави, що обумовлює необхідність відмови в задоволенні апеляційних вимог обвинуваченого.
Колегія суддів звертає увагу на слушність висновку суду першої інстанції щодо призначення покарання ОСОБА_7 з урахуванням обставини, що обтяжує його покарання, а саме рецидиву злочину, оскільки, відповідно до п.1 ч.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року за №7 вбачається, що суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини, між іншим, за наявності рецидиву злочину.
За таких обставин, апеляційні доводи обвинуваченого про те, що судом першої інстанції не враховані пом`якшуючі обставини належить сприймати критично, оскільки вони в повному обсязі спростовуються висновками суду, які стосуються призначення покарання.

З огляду на викладене, при апеляційному перегляді кримінального провадження не встановлено нових підстав для будь-якого пом`якшення покарання обвинуваченому, за доводами сторони захисту.
Призначене судом першої інстанції покарання у той спосіб, як це зазначено у вироку, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Красноградського районного суду Харківської області від 9 квітня 2019 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4