Справа № 308/5334/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2020 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника (власника майна) ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000092, відомості про яке 09.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України, згідно з яким просить скасувати арешт із забороною відчуження на майно, що накладено в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2020 року у справі № 308/5334/20, що належить ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання заявник посилається на те, що слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановив ухвалу від 09.06.2020 року, згідно з якою задовольнив клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000092 від 09.04.2020 року. Копію зазначеної ухвали отримав лише 17.06.2020 року поштою.

Як зазначає заявник, що при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173, 174 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ці обставини судом не перевірялися. У даному кримінальному провадженні підозру жодній особі не оголошено, а тому, накладати арешт на все майно із забороною відчуження, за відсутності у відповідному кримінальному провадженні підозрюваного (обвинуваченого), не має законних підстав.

Заявник зауважує, що у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, повинен неухильно дотримуватися вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя зобов`язаний переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків. В результаті накладення арешту із забороною відчуження на все майно, що станом на сьогоднішній день, належить йому ОСОБА_3 , на праві власності, позбавило його такого права та відповідно призвело до негативних наслідків.

Наголошує, що в ухвалі слідчого судді від 09.06.2020 року, якою накладено арешт із забороною відчуження на все майно, яке належить ОСОБА_3 , зазначено, що будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах власника та інших осіб, шляхом позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження майна без позбавлення права розпоряджатися та користуватися майном, слідчим суддею не встановлено. З таким твердженням слідчого судді заявник погодитися не може, так як всі транспортні засоби, особливо вантажні, функціонують у роботі, якою, він займається, як фізична особа-підприємець, а саме накладення арешту на транспортні засоби є втручанням в його комерційну діяльність.

Також заявник вказує, що у нього відсутня можливість вільно користуватися всім своїм майном, накладено арешт на будинок, що належить йому на праві спільної сумісної власності з дружиною, у даному будинку зареєстровані та проживають двоє малолітніх дітей.

Звертає увагу, що у разі арешту майна з метою забезпечення можливої конфіскації, спеціальної конфіскації або цивільного позову слід враховувати співмірність вартості арештованого майна та тяжкості злочину, що інкримінується підозрюваному (обвинуваченому), та завданої відповідним злочином шкоди. У своєму клопотанні слідчий вказує суму завданої шкоди в розмірі 11862329,11 грн., але не вказує вартість майна, на яке накладається арешт. З переліку арештованого майна є всі підстави вважати, що в сукупності вартість арештованого майна є значно більшою, чим завдана шкода, яка на сьогоднішній день є не доведена. У даному випадку розмір шкоди, завданий даним кримінальним правопорушенням, є явно неспіврозмірним розміру майна, на яке накладено обтяження, також не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, що є порушенням норм чинного КПК України. А тому, вважає, що на даний час відсутні підстави для обмеження права користування майном.

Крім того, заявник зазначає, що по змісту у клопотанні слідчого взагалі не вказано наявних підстав, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. У судовому засіданні слідчий просив розглянути клопотання без участі та повідомлення власника майна ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній на зв`язок із представниками ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» не виходить, особистих зустрічей уникає, і так само не виходить на зв`язок із слідчим. Всі ці посилання слідчого є неправдивими, так як сам слідчий взагалі не телефонував та викликав його на допит. Самі представники ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» неодноразово спілкувалися з ним, а також приходили до нього з різного виду погрозами, з метою вимагання коштів в рахунок погашення неіснуючого боргу, цей факт зафіксовано камерами відеоспостереження.

За твердженням заявника, у поданому клопотанні слідчого не дотримано жодної вимоги ст. ст. 171, 172 КПК України, що є порушенням норм чинного КПК України та відповідно є підставою для скасування накладеного арешту.

Заявник (власник майна) у судовому засіданні клопотання підтримав повністю та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні. Зауважив, що у рамках кримінального провадження йому не повідомлено про підозру та будь-яких боргових зобов`язань у нього з ТзОВ «Євробудтрейд-Захід» не існує. Вважає, що його переслідують, про що він зазначив у своїй заяві про злочин, на підставі якої були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 189 КК України. Звертає увагу, що слідчим не необґрунтовано вартість майна, на яке накладено арешт, а також співмірність сум з цивільним позовом щодо майна. Він є приватним підприємцем та накладення арешту на транспортні засоби позбавляє його можливості здійснювати підприємницьку діяльність. Крім того, наголошує, що у будинку разом з ним проживають дружина та двоє малолітніх дітей. Зазначив, що слідчий з ним не зв`язувався, а з роздруківки телефонних вбачається, що він зв`язувався з представником ТзОВ «Євробудтрейд-Захід». Щодо доручень пояснив, що дійсно останні видалися на його ім`я на зберігання, однак він не несе матеріальну відповідальність.

Слідчий у судовому засіданні просив не задовольняти клопотання про скасування арешту майна, пояснивши, що ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є законною. Просив врахувати, що ухвалою слідчого судді обмежено лише право власника відчужувати майно, при цьому він може ним користуватися. Зауважив, що у матеріалах кримінального провадження міститься рапорт про виклик ОСОБА_3 до слідчого, призначено ряд експертиз та потерпілим подано цивільний позов.

Заслухавши власника майна та слідчого, розглянувши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000092, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею, згідно з ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2020 року (справа № 308/5334/20) задоволено клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у рамках кримінального провадження № 0000092, відомості про яке 09.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Постановлено накласти арешт із забороною відчуження на майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: житловий будинок загальною площею 262,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності; житловий будинок загальною площею 94,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності в цілому; земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0156, площею 0,07 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності в цілому; земельну ділянка за кадастровим номером :10:002:0066, площею 0,0686 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки: 1/2); транспортний засіб марки MAN 26.403 11967, рік випуску 1998, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ; транспортний засіб марки IVECO 75 E17 3920, рік випуску 2003, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ; транспортний засіб марки BMW 530D 2993, рік випуску 2010, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 ; транспортний засіб марки SCHWARZMULLER SPA-3E, рік випуску 2002, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 ; транспортний засіб марки DAF 85.330 ATI 11600, рік випуску 1997, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 ; транспортний засіб марки MAN 26.464 12816, рік випуску 1999, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_7 ; транспортний засіб марки MAN F 2001 12816, рік випуску 1999, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 ; транспортний засіб марки SCHMITZ S 01, рік випуску 2002, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_9 ; транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 440 11929, рік випуску 2004, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 ; транспортний засіб марки MAN 26.403 11967, рік випуску 1998, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_11 ; транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 440.18Т 11929, рік випуску 2001, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_12 ; транспортний засіб марки SCHWARZMULLER SPA-3E, рік випуску 1998, синього кольору, д/н/з НОМЕР_13 .

Задовольняючи вказане клопотання про арешт майна слідчий суддя виходив з наявності підстав для накладення арешту із забороною відчуження на нерухоме та рухоме майно, що належить ОСОБА_3 , з метою відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільного позову).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, з контекстного аналізу наведених норм вбачається, що заявник при поданні певного клопотання зобов`язаний довести обставини, на які він посилається.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000092, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України.

Зазначені відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_6 , співвласника ТзОВ «Євробудтрейд-Захід», що 09.04.2020 року зареєстровано в журналі єдиного обліку Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, про те, що він просить прийняти міри до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця м. Тячів Закарпатської області, який в період з липня 2018 року по грудень 2019 року розтратив ввірене йому майно ТзОВ «Євробудтрейд-Захід», яке отримав на ж/д станції Тересва Тячівського району на суму, яка буде встановлена після проведення інвентаризації.

Постановою старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 від 08.05.2020 року ТзОВ «Євробудтрейд-Захід», , визнано потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 0000092 від 09.04.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та залучено ОСОБА_6 , який діє на підставі протоколу № 04/09 загальних борів ТзОВ «Євробудтрейд-Захід», до даного кримінального провадження як представника потерпілої сторони ТзОВ «Євробудтрейд-Захід».

До матеріалів клопотання про арешт майна слідчим було додано цивільний позов ОСОБА_6 , як представника потерпілої сторони ТзОВ «Євробудтрейд-Захід», в порядку ст. ст. 128, 129 КПК України (про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення) від 08.05.2020 року, згідно з яким просить прийняти до провадження даний цивільний позов, визнати ТзОВ «Євробудтрейд-Захід», в особі представника потерпілої сторони ОСОБА_6 , цивільним позивачем у кримінальному провадженні № 0000092, у разі встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, притягнути її як цивільного відповідача у даному кримінальному провадженні, відшкодувати ТзОВ «Євробудтрейд-Захід», в особі ОСОБА_6 , майнову шкоду, завдану внаслідок злочинних дій цивільного відповідача, а саме грошові кошти в розмірі 11862329,11 грн., вжити заходи щодо забезпечення цього цивільного позову в даному кримінальному провадженні, наклавши арешт на все майно, яке належить цивільному відповідачеві.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Встановлено, що на даний час ОСОБА_3 не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, що ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, регламентовано, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципам міжнародного права.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу та тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції (ВП), заява № 31107/96, п. 58 ЕСНР. 1999-11). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції» від 22 вересня 1994 та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний надмірний тягар (див. рішення від 23 вересня 1982 у справі «Спорронгта Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість, при розгляді клопотання про скасування арешту слідчий суддя оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна слідчий суддя також враховує загальні засади застосування заходів забезпечення кримінального провадження у відповідності до Розділу ІІ КПК України, якими передбачено обґрунтування необхідності такого ступеню втручання у права і свободи особи потребами досудового розслідування, принцип співмірності.

Проте, зі змісту наявних матеріалів кримінального провадження № 0000092, які було досліджено слідчим суддею під час розгляду даного клопотання, не вбачається даних, які б свідчили, що вказаний захід забезпечення кримінального провадження є співмірними та пропорційними на даному етапі досудового розслідування.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, тоді як слідчий не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання, що подане клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000092 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 174, 309, 376, 394, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у рамках кримінального провадження № 0000092, відомості про яке 09.04.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України задовольнити.

Скасувати арешт із забороною відчуження на майно, що належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 червня 2020 року (справа № 308/5334/20), а саме:

житловий будинок загальною площею 262,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної спільної сумісної власності;

житловий будинок загальною площею 94,5 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності в цілому;

земельну ділянку за кадастровим номером :03:005:0156, площею 0,07 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної власності в цілому;

земельну ділянка за кадастровим номером :10:002:0066, площею 0,0686 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 44, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_3 на праві приватної спільної часткової власності (розмір частки: 1/2);

транспортний засіб марки MAN 26.403 11967, рік випуску 1998, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 ;

транспортний засіб марки IVECO 75 E17 3920, рік випуску 2003, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_3 ;

транспортний засіб марки BMW 530D 2993, рік випуску 2010, коричневого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 ;

транспортний засіб марки SCHWARZMULLER SPA-3E, рік випуску 2002, чорного кольору, д.н.з. НОМЕР_5 ;

транспортний засіб марки DAF 85.330 ATI 11600, рік випуску 1997, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_6 ;

транспортний засіб марки MAN 26.464 12816, рік випуску 1999, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_7 ;

транспортний засіб марки MAN F 2001 12816, рік випуску 1999, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_8 ;

транспортний засіб марки SCHMITZ S 01, рік випуску 2002, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_9 ;

транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 440 11929, рік випуску 2004, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 ;

транспортний засіб марки MAN 26.403 11967, рік випуску 1998, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_11 ;

транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM 440.18Т 11929, рік випуску 2001, зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_12 ;

транспортний засіб марки SCHWARZMULLER SPA-3E, рік випуску 1998, синього кольору, д/н/з НОМЕР_13 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 03 липня 2020 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1