Провадження № 11-кп/4808/87/20
Категорія ст.263 ч.1 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі :

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у кримінальному провадженні №0000444 апеляційну скаргу прокурора на вирок Івано-Франківського міського суду від 6.12.2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

жителя АДРЕСА_1 ,

раніше не судимого,

засуджено і призначено покарання:

- за ч.1 ст.310 КК України (далі ККУ) 3 (три) місяці арешту;

- за ч.1 ст.263 ККУ 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 ККУ шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим йому призначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. Згідно ст.75 ККУ його звільнено від покарання та встановлено іспитовий строк 2 роки з накладенням обов`язків за ст. 76 ККУ.

Злочин вчинено за наступних обставин.

В першій декаді травня 2019 року ОСОБА_8 по місцю проживання незаконно посіяв насіння 18 рослин коноплі у заздалегідь підготовлені горщики. Після чого вирощував їх і доглядав.

Крім того, у кінці березня 2019 року він придбав без передбаченого законом дозволу боєприпаси у кількості 69 штук, купивши їх у невстановленої слідством особи за 500 грн., та в подальшому незаконно зберігав їх по місцю проживання. Також він знайшов у лісовому масиві вогнепальну зброю часів першої світової війни та привласнив її та в подальшому незаконно зберігав по місцю проживання.

Прокурор в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеності вини обвинуваченого, вважає вирок суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню з підстав необґрунтованого застосування ст. 75 ККУ. Судом не було взято до уваги те, що ОСОБА_8 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив два окремі по складу та часу вчинення злочини, які становлять реальну сукупність. Окрім того у вироку зазначено, що згідно досудової доповіді органу пробації у ОСОБА_8 наявний середній ризик вчинення повторного правопорушення та середній ризик небезпеки, яку він становить для суспільства. Також стверджує, що така пом`якшуюча покаранню обставина, як визнання вини, на яку послався суд, є не передбачена, оскільки тотожна щирому каяттю.

Просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винним і призначити покарання за ст. 310 ч.1 ККУ - 3 (три) місяці арешту, за ст.263 ч.1 ККУ - 3 (три) роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.1 ККУ - остаточно призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

В апеляційній інстанції:

- прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- обвинувачений заперечуючи проти апеляційної скарги прокурора, просив її відхилити, а вирок залишити без змін. Він розкаявся у вчиненому, повторення не буде.

З`ясувавши обставини справи, обговоривши доводи й мотиви апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК судове рішення має бути законним, обґрунтованим й вмотивованим.

Оскаржений вирок в частині покарання обвинуваченого відповідає вказаним вимогам закону.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційній скаргзі не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Доводи прокурора про м`якість покарання та безпідставне застосування ст. 75 ККУ колегія суддів визнає необґрунтованими.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд в повній мірі дотримався вимог ст.ст. 50, 65, 75 ККУ.

При цьому суд належно врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, пом`якшуючі обставини та відсутність обтяжуючих покаранню обставин та дані про особу винного.

Судом обгрунтовано визнано за пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини є визнання вини, щире каяття у вчиненому, а також активне сприяння розкриттю злочину.

За даними про особу обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він є особою молодого віку, допомагає цивільній дружині в утриманні двох неповнолітніх дітей-інваділів, те, що він вважається раніше не судимим, відсутність тяжких наслідків від вчинених злочинів, висновок органу пробації, згідно якого можна прийти до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі вказаних пом`якшуючих обставин та даних про особу винного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання і звільнення від нього на підставі ст. 75 ККУ із покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 ККУ.

Тому наведені апеляційні доводи прокурора носять формальний характер, констатують тяжкість вчиненого у відриві від інших даних про особу обвинуваченого та пом`якшуючих обставин, тому не спростовують висновків суду першої інстанції про можливість ОСОБА_8 виправитись без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України.

На переконання колегії суддів у звільненні від покарання ОСОБА_8 за встановлених судом обставин немає явної несправедливості, яка б була підставою для скасування вироку у частині покарання.

Посилання прокурора на висновки органу пробації не дають правових підстав для визнання ст. 75 ККУ необґрунтованим.

Доводи прокурора про те, що щире каяття обвинуваченого поглинається визнанням вини, суперечить змісту ст. 66 ККУ.

Крім того, прокурором не заявлялось клопотання про повторне дослідження даних про особу обвинуваченого, апеляційна інстанція позбавлена такого права з власної ініціативи, що є процесуальною перешкодою для скасування вироку і посилення йому покарання.

Таким чином, колегія суддів не вбачає переконливих підстав для посилення покарання обвинуваченого, тому апеляційну скаргу прокурора залишає без задоволення, вирок суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, вирок Івано-Франківського міського суду від 6.12.2019 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5