ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/292/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 643/645/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0004787 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0004787 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та продовжено дію цього запобіжного заходу до 20.02.2019 року.
Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри та продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилаючись на те, що ці ризики не зменшилися та не втратили своєї актуальності, дійшов висновку про необхідність продовження строку триманні під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В апеляційній скарзі захисник вказує, що підозрюваний утримується в умовах слідчого ізолятора під надуманими ризиками. Свідки вже давно були допитані та з ними проведено всі необхідні слідчі дії. Після спливу майже місяця процесуальних строків 23.12.2019 року були додатково допитані підозрювані, які надали покази щодо обставин, які мали місце 03.09.2019 року. Посилається на те, що ОСОБА_8 не мав умислу на грубе порушення громадського порядку, автомат, який призначений для кіно та театральних постановок, не є вогнепальною зброєю, для нанесення тілесних ушкоджень цей предмет не використовувався. Сам підозрюваний з місця події не зникав, спілкувався з працівниками поліції та працівниками бригади швидкої медичної допомоги. Вказує на відсутність у підозрюваних осіб прямого умислу на грубе порушення громадського порядку, вчиненого за попередньою змовою групою осіб. З відомостей, зазначених у клопотанні, встановлено, що з 25.11.2019 року по 16.01.2020 року було отримано тільки висновок експертизи. Виходячи зі змісту клопотання, головним аргументом необхідності продовження строку досудового розслідування являлося лише розсекречення матеріалів негласних слідчо (розшукових) дій (НСРД). З 25.11.2019 року по 16.01.2020 року ніякі слідчі дії, які б вказували на вину ОСОБА_8 , не були проведені, що доводить відсутність ризиків про які зазначав слідчий та прокурор під час обрання запобіжного заходу. Строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців з метою розсекречення матеріалів НСРД, проте доказів на підтвердження такого розсекречення суду надано не було. Вважає, що у органу досудового розслідування була об`єктивна можливість закінчити досудове розслідування протягом двох місяців. У клопотанні не було наведено нових доказів. ОСОБА_8 проживає у цивільному шлюбі, має офіційне місце реєстрації, але не в м. Харкові, на утриманні має малолітнього сина 2010 року народження. Нові ризики не були зазначені. Не зазначено доводів щодо відсутності можливості визначення розміру застави. Підозрюваний вчасно прибував до слідчого та суду про що свідчать повістки із відмітками про прибуття. Зазначає, що відносно інших підозрюваних обрано запобіжні заходи у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. В провадженні Московського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0004787, відомості за яким були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. 20.11.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. У хвалою слідчого судді від 25.11.2019 року стосовно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.01.2020 року. Постановою прокурора від 16.01.2020 року продовжено строк досудового розслідування до 20.02.2020 року у зв`язку із великим обсягом матеріалів НСРД, які необхідно розсекретити, та для відкриття матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Обгрунтованість повідомленої підозри була встановлена при обранні до підозрюваного запобіжного заходу та на даний час не втратила своєї актуальності, враховуючи зібрані органом досудового розслідування матеріали. Зокрема її зміст підозри та її обгрунтування підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту потерпілого, протоколом проведення слідчого експерименту, висновками експертиз.

При цьому, апеляційний суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, який вважає, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Відповідно до положень ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причинили тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.
Доводи захисника, що автомат, який призначений для кіно та театральних постановок, та не є вогнепальною зброєю, для нанесення тілесних ушкоджень не використовувався не спростовують обгрунтованості підозри, оскільки як вбачається з протоколу допиту потерпілого: останній почув біля 5 вистрілів та зрозумів, що прибув ОСОБА_9 з автоматом, коли потерпілий лежав обличчям вниз, відчув різкий удар по задній частині голови якимось предметом, скоріше за все прикладом автомату, від чого втратив свідомість. Обставини, встановлені органом досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 причетний до вчинення кримінального правопорушення. Питання щодо правильності кваліфікації дій підозрюваного та наявності чи відсутності умислу на даному етапі провадження не вирішується слідчим суддею та судом. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, його вчинення групою осіб, у зв`язку із чим не виключена можливість підозрюваного впливати на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, застосування з його боку насильства до потерпілого. Крім того, ОСОБА_8 , як вбачається з довідки про наявність судимостей, раніше притягався до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення на той час, як був обвинуваченим в умисному тяжкому злочині в іншому кримінальному провадженні. Вказані обставини у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід в даному конкретному випадку не здатний запобігти встановленим ризикам. Заслуговують на увагу посилання сторони захисту на наявність соціальних зв`язків підозрюваного та його поведінку, однак, з урахуванням викладеного, це не мінімізує вищевказаних ризиків. Безпідставними вважає апеляційний суд доводи апелянта щодо не визначення розміру застави, оскільки відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Оскільки щодо потерпілого було застосовано насильство, що встановлено висновком експертизи, не визначення в даному випадку застави не є порушенням норм КПК України, враховуючи, що вищевказана норма надає слідчому судді таке право.
Застосування до інших підозрюваних в цьому кримінальному провадженні більш м`яких запобіжних заходів не є безумовною підставою для застосування такого ж запобіжного заходу і стосовно ОСОБА_8 , так як в даному апеляційному провадженні досліджують лише обставини та інформація, що стосується ОСОБА_8 з урахуванням повідомленої йому підозри та даних, які його характеризують, та яка наявна в наданих суду матеріалах.
На переконання колегії суддів завдання кримінального провадження виправдовують подальше тримання ОСОБА_8 під вартою, враховуючи необхідність у розсекреченні матеріалів НСРД та відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України. Доводи сторони обвинувачення щодо підстав для продовження строку тримання підозрюваного під вартою не викликають сумнівів, надання документального підтвердження необхідності виконання певних процесуальних дій не вимагається нормами КПК України. За таких обставин підстав для скасування ухвали слідчого судді не встановдено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17 січня 2020 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: