Провадження 1-кс/193/29/20
У Х В А Л А
07 лютого 2020 року смт.Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 24 січня 2020 року по кримінальому провадженню №0000267 від 20.06.2019 року за ст.247 КК України , -

В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілого ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову слідчого Софіївського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 24 січня 2020 року по кримінальому провадженню №0000267 від 20.06.2019 року за ст.247 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 02 червня 2019 року директором СФГ «Астрон» гр. ОСОБА_6 в порушення вимог чинного законодавства оброблялися отрутохімікатами орендовані ними поля, які є шкідливими для бджільництва.
В результаті не додержання суб`єктом господарювання регламентів застосування засобів захисту рослин а також неправильного виконання робіт з пестицидами і агрохімікатами відбулося отруєння бджіл на пасіках, які належать ОСОБА_3 та ОСОБА_3 .
Причинний зв`язок отруєння бджіл з незаконною обробкою полів агрохімікатами ОСОБА_7 встановлений і доведений висновком комісії а також протоколами випробувань.
По даному факту ОСОБА_3 було подано заяву до Софіївського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення кримінального правопорушення. По даній заяві було відкрите кримінальне правопорушення і розпочате досудове розслідування в хіді якого були опитані ОСОБА_3 та ОСОБА_3 а також вони були визнані потерпілими по даному кримінальному провадженню.
Також потерпілою стороною слідчому були надані всі наявні в потерпілої сторони документи , які доводили винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення саме гр. ОСОБА_8 .
В період досудового розслідування слідчим був зроблений запит на отримання документів в Головне управління Держспоживслужби в Дніпропетровській області і відповідно провідним спеціалістом відділу фіто санітарних заходів ОСОБА_9 були направлені слідчому додатково документи, які на думку скаржника підтверджують винуватість ОСОБА_10 , а також додатково надана слідчому постанова про притягнення ОСОБА_10 до адміністративної відповідальності і копія квитанції про сплату адміністративного штрафу. Тобто винуватість ОСОБА_10 даними документами додатково підтверджена. Також в період досудового слідства потерпілими були надані слідчому розрахунки причиненої матеріальної шкоди.
Скаржником зазначено, що отримавши документи від провідного спеціаліста відділу фіто санітарних заходів ОСОБА_9 , слідчий не продовжуючи досудове розслідування 24 січня 2010 року незаконно виніс постанову про закриття кримінального провадження по заявах про вчинення кримінальних правопорушень потерпілих.
Підставою для закриття кримінального провадження слідчий вказує відсутність складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_11 .. В описовій частині постанови слідчий посилається фактично на те , що ОСОБА_6 притягнута вже до адміністративної відповідальності за вчинене і вона не може притягуватися до кримінальної відповідальності з цих причин.
В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 скаргу підтримали з викладених в ній підстав, просили її задовольнити.

Слідчий в судовому засіданні проти задоволення скари заперечувала.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність прокурора, так як відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Вивчивши скаргу та додатки до неї, заслухавши скаржника його представника та слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження та підстави закриття кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.

У провадженні Софіївського ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходилося кримінальне провадження №0000267 від 20.06.2019 року за ст.247 КК України.

24 січня 2020 року слідчим Софіївського відділення поліції Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000267 від 20.06.2019 року за ст.247 КК України у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першоюстатті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Відповідно до ст.ст.2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема , в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Рішення слідчого про закриття кримінального провадження слідчий суддя вважає необґрунтованим та винесеним передчасно, виходячи з наступного.

Вимоги, які ставляться до процесуального рішення слідчого - постанови, передбачені ст. 110 КПК України не дотримані.

Прийняте рішення слідчий мотивував тим, що в ході досудового розслідування в діяні не встановлено складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч.2 ст.91 КПК України процес доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. Згідно із ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статі, покладається на слідчого, прокурора. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих ( розшукових) дій та негласних слідчих дій, витребування від юридичних та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, допиту свідків та проведення інших процесуальних дій передбачених цим Кодексом (ст.93 ч.2 КПК України). Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.2 ст.94 КПК України).

Частиною 4 статті 38 КПК України передбачений обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, які не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки. Аналогічні положення містяться у частині 2 статті 113 КПК України, де зазначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу. Статтею 116 КПК України також встановлено, що процесуальні дії мають виконуватись у встановлені цим Кодексом строки.

Разом з тим, зміст оскаржуваної постанови беззаперечно свідчить про недотримання органом досудового розслідування вищевказаних вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, яка б не викликала жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10 грудня 2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» під тяжкими наслідками (статті 236, 237, частини 2 статей 238-243, ч. 2 ст. 245, статті 247, 251, ч. 2 ст. 252, ч. 1 ст. 253 КК ( 2341-14 ) слід розуміти: загибель чи масове захворювання людей; істотне погіршення екологічної обстановки в тому чи іншому регіоні (місцевості); зникнення, масові загибель чи тяжкі захворювання об`єктів тваринного і рослинного світу; неможливість відтворити протягом тривалого часу ті чи інші природні об`єкти або використовувати природні ресурси в певному регіоні; генетичне перетворення тих чи інших природних об`єктів; заподіяння матеріальної шкоди в особливо великих розмірах; тощо.

З`ясовуючи питання про те, чи є загибель або захворювання об`єктів тваринного світу масовими, суди, зокрема, повинні досліджувати відомості про чисельність тварин, риби, інших організмів, що загинули чи захворіли, їх поширеність на території України або конкретної адміністративно-територіальної одиниці.

Суду надано для огляду кримінальне провадження №0000267 від 20.06.2019.

Відповідно до ст. 247 КК України порушення правил, установлених для боротьби зі шкідниками і хворобами рослин, та інших вимог законодавства про захист рослин, що спричинило тяжкі наслідки, карається штрафом до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот годин, або обмеженням волі на строк до двох років.

В матеріалах справи приєднано копію протоколу про адміністративне правопорушення від 03 липня 2019 року, щодо ОСОБА_12 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 83-1 п.2 КУпАП. Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення 60/04-6/000047 від 05 липня 2019 року ОСОБА_12 притягнуто до адміністративної відповідальності за п.2 ст.83-1 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 221 грн..

Згідно ст.83-1 п.2 КУпАП, порушення законодавства про захист рослин: екологічно не обгрунтоване здійснення захисту рослин тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від п`яти до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від десяти до вісімнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дана стаття, по якій притягнуто ОСОБА_12 до адміністративної відповідальності не передбачає тяжких наслідків.

Під тяжкими наслідками (статті 236, 237, частини 2 статей 238-243, ч. 2 ст. 245, статті 247, 251, ч. 2 ст. 252, ч. 1 ст. 253 КК ( 2341-14 ) слід розуміти: загибель чи масове захворювання людей; істотне погіршення екологічної обстановки в тому чи іншому регіоні (місцевості); зникнення, масові загибель чи тяжкі захворювання об`єктів тваринного і рослинного світу; неможливість відтворити протягом тривалого часу ті чи інші природні об`єкти або використовувати природні ресурси в певному регіоні; генетичне перетворення тих чи інших природних об`єктів; заподіяння матеріальної шкоди в особливо великих розмірах; тощо.

Спеціальні питання кваліфікації та призначення покарання, тлумачення певних термінів і понять, відмежування від інших правопорушень, розкриваються в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 10.12.2004 року за № 17, тому вважаю, вимоги скарги обґрунтовані, оскільки слідчим розмір нанесеної шкоди та наявність чи відсутність тяжких наслідків завданим кримінальним правопорушення під час проведення досудового розслідування не встановлювались.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що дана скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу представника потерпілого ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 24 січня 2020 року по кримінальому провадженню №0000267 від 20.06.2019 року за ст.247 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Софіївського ВП Жовтоводського ВПГУНП в Дніпропетровській області від 24 січня 2020 по кримінальному провадженню №0000267 від 20.06.2019 року за ст.247 КК України.

Кримінальне провадження №0000267 від 20.06.2019 року за ст.247 КК України повернути слідчому для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 11 лютого 2020 року о 16 годині 10 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_1