Справа № 457/72/20
провадження №1-кс/457/13/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Трускавець
Слідчий суддя Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,
розглянув скаргу ОСОБА_3 про визнання бездіяльності керівника органу досудового розслідування Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області протиправною.
Перевіривши надані матеріали, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши учасників судового засідання, -
в с т а н о в и в:
До слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_3 про визнання бездіяльності керівника органу досудового розслідування Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області протиправною. Скарга мотивована тим, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000390 ним 27 грудня 2019 року було подано заяву з вимогою залучити його в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні. Станом на 13 січня 2020 його заяву від 27 грудня 2019 року не розглянуто і про причини її не розгляду не повідомлено. Вважає такі дії керівника органу досудового розслідування та слідчого Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області, який у день надходження його заяви перебував на чергуванні, незаконними. Просить визнати бездіяльність керівника органу досудового розслідування та слідчого протиправною та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000390.
У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 свою скаргу підтримав та просив її задовольнити з наведених у ній підстав.
Заслухавши скаржника, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000390 вбачається, що 07 жовтня 2019 року Трускавецьким ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області отримано ухвалу слідчого судді Трускавецького міського суду Львівської області ОСОБА_1 про зобов`язання внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 03 вересня 2019 року про вчинення ОСОБА_4 07 червня 2019 року та 08 червня 2019 року у приміщенні Трускавецького міського суду погрози його представнику; правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 398 КК України /арк. справи 12 матеріалів кримінального провадження № 0000387/. Зі змісту заяви ОСОБА_3 від 03 вересня 2019 року вбачається, що під час судового засідання, котре відбувалося 07 червня 2019 року під час обговорення клопотання про заміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого обвинувачений ОСОБА_4 висловлював своє обурення, погрожував розправою представнику потерпілого адвокату ОСОБА_2 , а також продовжував свої дії і після судового засідання. 08 червня 2019 року під час проголошення ухвали ОСОБА_4 проявляв агресивні дії до суду: підвищував тон розмови відносні судді ОСОБА_1 , вставав з місця з агресивним виглядом, погрожував йому фізичною розправою.
Відповідно до постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 31 жовтня 2019 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000389 від 07 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України, та кримінального провадження № 0000390 від 07 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 398 КК України, об`єднано до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000387 від 07 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України /арк. справи 52-583 матеріалів кримінального провадження № 0000387/.
У ході досудового розслідування 02 листопада 2019 року допитано свідка ОСОБА_5 , 03 грудня 2019 року допитано свідка ОСОБА_2
27 грудня 2019 року до Трускавецького ВП звернувся з заявою ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0000390. Постановою слідчого СВ Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 23 січня 2020 року відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000387 /арк. справи 87 матеріалів кримінального провадження № 0000387/
Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що у ході досудового розслідування факти, викладені у заяві ОСОБА_3 від 03 вересня 2019 року, не знайшли свого підтвердження.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
Відповідно до ч.1 ст.55КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до статті 94 КПК України слідчий, прокурор,за своїм внутрішнім переконанням,яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Диспозиція ч. 1 ст. 398 КК України, за якою попередньо кваліфіковане кримінальне правопорушення, передбачає відповідальність за погрозу вбивством, насильством або знищенням чи пошкодженням майна щодо захисника чи представника особи, а також щодо їх близьких родичів у зв`язку з діяльністю, пов`язаною з наданням правової допомоги. У свою чергу, представник особи - це особа, яка відповідно до закону представляє в суді інтереси сторони чи третьої особи у цивільній, господарській, кримінальній чи адміністративній справі. Коло осіб, які можуть бути представниками особи у суді, підстави і порядок їх участі у справі та їх повноваження передбачаються відповідним процесуальним законом і визначаються категорією судової справи. Зокрема, чинним кримінальним процесуальним законом чітко регламентовано процесуальний статус та повноваження як захисника, так і представника. Слід зазначити, що Трускавецьким міським судом розглядається кримінальне провадження № 0000279 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, у якому ОСОБА_3 (скаржник) є потерпілим, однак у нього немає статусу захисника чи представника особи, а, отже, він не може набувати статусу потерпілого з огляду на диспозицію ч. 1 ст. 398 КК України.

Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав надання ОСОБА_3 статусу потерпілого та вручення пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у вказаному кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 є безпідставною, а тому задоволенню не підлягає, а постанова слідчого від 23 січня 2020 року про відмову у визнанні потерпілим відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.ст. 303-307КПК України, с л і д ч и й с у д д я
у х в а л и в:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 про визнання бездіяльності керівника органу досудового розслідування Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області протиправною відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1