Справа № 308/5777/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 грудня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 27.02.2018 року про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Абрикосівка, Херсонської області, тимчасово непрацюючого, учасника бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 та ст. 113, ч.2 ст. 28 та ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28 та ч.2 ст. 194 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, учасника бойових дій (антитерористична операція на Сході країни), військовий пенсіонер, інвалід 3 групи, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше не судимого, уродженця м. Кіровоград, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 та ст. 113, ч.2 ст. 28 та ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28 та ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000655 від 27.02.2018 р. про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні ними кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14 та ст.113, ч.2 ст.28 та ч. 1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч.2 ст. 28 та ч. 2 ст.194 КК України.

Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 заявили в судовому засіданні відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , обґрунтовуючи його тим, що колегія суддів у судовому засіданні 30.10.2019 року було постановлено ухвалу про виправлення описки, та на їх думку було порушено право сторони захисту, оскільки розглянуто у їх відсутності, крім того, у тексті ухвали вказується про те, що вказане питання не погіршує становище «засуджених», хоча такі є обвинуваченими, що вказує на їх думку про упередженість колегії суддів при розгляді вказаного кримінального провадження. Крім того, Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 заявили в судовому засіданні відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , обґрунтовуючи його тим, що колегія суддів у судовому засіданні 14.11.2019 року, на їх переконання порушила норми КПК України при розгляді клопотань про продовження строків тримання під вартою стосовно обвинувачених, таким чином сумніваються у неупередженості та безсторонності колегії суддів.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Прокурор у судовому засіданні зазначив про відсутність підстав для задоволення заявлених відводів колегії суддів, оскільки під час розгляду вказаного стороною захисту клопотань в судовому засіданні, на яке вказують захисники було дотримано всі процесуальні норми передбачені КПК України, а сторона захисту в даному випадку, на його переконання перекручє фактичні обставини. Зазначив, що всі клопотання були завчасно вручені, а стороні захисту під розгляду клопотань було забезпечено судом можливість висловити свою позицію, однак такі не скористались своїм правом. В іншій частині вважає що відвід колегії суддів є взагалі необґрунтованим та вважає, що підстави для заявленого відводу колегії суддів є надуманими, тому просив відмовити в задоволенні таких повністю.

Представник потерпілого в судовому засіданні зазначив, що відвід колегії суддів є необґрунтованим та вважає, що підстави для заявленого відводу колегії суддів є надуманими, тому просив відмовити в задоволенні таких повністю.

Заслухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються заяви про відвід колегії суддів, суд приходить до наступного висновку.

Так, як встановлено із приписів частин 1 і 2 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

В силу ч.1ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні викладені уст. 75 Кримінального процесуального Кодексу України і їх перелік є вичерпним.

Суд приходить до переконання, що посилання в заяві на зазначені обставини є безпідставними, такі заяви містять лише власні припущення та заперечення з приводу процесуального порядку ведення судового процесу. Враховуючи вищенаведене, такі доводи, зазначені у заяві в цій частині, не є обставинами, які свідчить про наявність підстав для відводу судді.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини у відповідній частині передбачає: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи…незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру…».

Вимога «безсторонності», згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Вказане узгоджується із Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року , схваленими Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23.

Відповідно до п.4 ч.1ст.75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності і неупередженості суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу, в ході об`єктивної перевірки, має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У відповідності з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступень, що свідчать про небезсторонність суду.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме: вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає - або може сприйматися як таке, що впливає - на здатність судді приймати незалежні рішення. В цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони в будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін по конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

З аналізу вище зазначених норм чинного законодавства, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно до вимог КПК України головуючий у судовому засіданні керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності та порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками кримінального провадження їхніх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення з`ясування всіх обставин кримінального провадження, усуваючи з судового розгляду все, що не має значення для кримінального провадження.

При цьому дії головуючого спрямовані на забезпечення можливості здійснення всіма учасниками процесу їх прав та обов`язків, а особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права, не зловживаючи ними, та виконувати процесуальні обов`язки.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно із якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність, може бути перевірено різноманітними способами, провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, з урахуванням вищезазначеного, можна зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді.

Не погодження з процесуальними діями та рішеннями колегії суддів не є підставою для відводу такої та сам по собі факт задоволення чи відмови у задоволенні клопотання по справі, не свідчить про упереджене ставлення судді до розгляду даної справи або зацікавленість у її розгляді. Крім того, наявність технічної описки не може бути підставою для відводу колегії суддів та не свідчить про упередженість такої або висловлювання стосовно суті справи, що також не може вважатись вмотивованою підставою для відводу колегії суддів.

Разом з тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України. Подана заява фактично зводиться до незгоди сторони обвинувачення із процесуальними діями при розгляді кримінального провадження та прийняття ним рішень в межах даного кримінального провадження. Крім того, учасники кримінального провадження не позбавлені права оскарження процесуальних рішень в апеляційному порядку.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Аналізуючи заяви про відвід колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , суд прийшов до висновку, що підстави викладені в заявах та мотиви які наведені в таких заявах не є обґрунтованими доводами про неможливість розгляду справи вказаною колегією суддів, будь-яка заінтересованість суддів у результаті розгляду справи або сумнів в об`єктивності та неупередженості не підтверджені посиланнями на певні достовірні факти, а тому приводу для відводу не вбачається. Під час розгляду заявлених захисниками заяв про відвід, судом не встановлено і заявниками не доведено наявність обставин, які викликали б сумніви в неупередженості колегії суддів та свідчили б про їх особисту зацікавленість в розгляді справи. Обставини, які б підтвердили надання колегією суддів переваг в реалізації принципу змагальності сторін будь - кому з учасників процесу, також відсутні.

Інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в заяві про відвід не зазначені.

Вислухавши думку сторін, мотивацію відводу, дослідивши зазначені в даній заяві доводи, причини та підстави для відводу колегії суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , суд не вбачає підстав для їх задоволення, так як останні не вмотивовані, безпідставні, необґрунтовані, відсутні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу, обставини, які покладені в основу відводу, не підтверджуються.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами. Доводи, викладені у заяві про відвід щодо можливого необ`єктивного розгляду справи колегіє суддів є тільки припущеннями заявників, інші доводи жодним належним та допустимим доказом не підтверджені.

Враховуючи, що обставин, за наявності яких суддя підлягав би безумовному відводу, при розгляді заяви не встановлено і заявниками не доведена наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 , а аналіз доводів заяв про відвід колегії суддів свідчить про те, що дана заява ґрунтується на суб`єктивних переконаннях заявників та не містить підстав для відводу.

Отже, заяви Захисник ОСОБА_7 - ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_8 про відвід колегії суддів, судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 з вказаних підстав не підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні заявленого відводу захисника ОСОБА_6 - ОСОБА_8 судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження за №0000655 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 ст. 113, ч.2 ст. 2,8 ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28, ч.2 ст. 194 КК України - відмовити.

У задоволенні заявленого відводу захисника ОСОБА_7 - ОСОБА_9 , судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , судді ОСОБА_3 при розгляді кримінального провадження за №0000655 по обвинуваченню ОСОБА_7 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 14 ст. 113, ч.2 ст. 2,8 ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 258, ч. 2 ст.28, ч.2 ст. 194 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2