В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2020 Справа №607/29652/19

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0003459 від 02.12.2019 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого:

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
01 грудня 2019 року о 08:00 год. поліцейський відділу превенції патрульної поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області рядовий поліції ОСОБА_6 заступив на добове чергування поліцейської станції №3 Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції, що на вул. Привокзальний майдан, 1 у м.Тернополі, у форменому одязі.

02 грудня 2019 року близько 01:20 год. на службовий телефон, рядовий поліції ОСОБА_6 отримав повідомлення чергової по залізничному вокзалу про те, що у приміщенні чоловічого туалету, який розташований на першому поверсі залізничного вокзалу невідомий чоловік б`є працівницю туалету. Отримавши вказане повідомлення, рядовий поліції ОСОБА_6 відразу направився до місця, яке вказала по телефону, чергова по вокзалу. Увійшовши у приміщення чоловічого туалету, рядовий поліції ОСОБА_6 побачив раніше незнайомого чоловіка, як пізніше було встановлено ОСОБА_3 , на якого вказала працівниця туалету ОСОБА_7 , Коли рядовий поліції ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_3 , який стояв до нього спиною, представився працівником поліції і запитав в нього, що тут відбувалось і при цьому поклав на плече свою ліву руку, для того, щоб ОСОБА_3 обернувся. В цей час 02 грудня 2019 року близько 01 год.30 хв. у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні чоловічого туалету, який розташований на першому поверсі приміщення залізничного вокзалу, що на вул. Привокзальний майдан, 1 у м. Тернополі, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник поліції, виник злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Реалізуючи свій злочинний умисел 02.12.2019 року близько 01:30 год., ОСОБА_3 перебуваючи у приміщенні чоловічого туалету, який розташований на першому поверсі приміщення залізничного вокзалу, що на вул. Привокзальний майдан,1, у м. Тернополі, обернувшись обличчям, усвідомлюючи значення своїх дій, розуміючи, що перед ним стоїть працівник поліції, який перебував у форменому одязі та був при виконанні своїх службових обов`язків, наніс один удар головою в ділянку обличчя рядового поліції ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливу слизової оболонки верхньої губи справа із забиттям м`яких тканин, які за ступенем тяжкості належать легкого тілесного ушкодження.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_8 було порушено суспільні відносини, які забезпечують нормальну законну діяльність органів державної влади, особисту недоторканність поліцейського відділу превенції патрульної поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області рядового поліції ОСОБА_6 , а також заподіяно останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу слизової оболонки верхньої губи справа із забиттям м`яких тканин, які за ступенем тяжкості належать легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

07 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 345 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочинному діянні, щиро розкаявся.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, із застосуванням положення ст. 69 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника, які просять суд затвердити угоду про примирення, а також позицію прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди та заяву потерпілого ОСОБА_6 , який повністю підтримує укладену угоду про примирення, матеріальна та моральна шкода йому відшкодована повністю та претензій до обвинуваченого не має, що викладено ним у поданій заяві, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч. 3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватою; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 07.02.2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального порушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України за викладених в угоді обставин та враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність претензій з боку потерпілої сторони, зважаючи на добровільне відшкодування завданих збитків, відсутність обтяжуючих покарання обставин, із врахуванням особи обвинуваченого, який раніше не судимий, є учасником бойових дій, брав безпосередню участь у антитерористичній операції та ООС, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити узгоджений сторонами більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції частини 2 статті 345 КК України на підставі ст. 69 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити укладену 07 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому за даними кримінальними правопорушеннями узгоджене сторонами покарання на підставі ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1