Справа № 216/7521/19
Провадження 1-кс/216/5636/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Кривий Ріг
Слідчий суддя Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002155 від 07.12.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

09.12.2019 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання мотивоване наступним.
В провадженні слідчого відділу Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0002155 від 07.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в ході досудового розслідування у якому встановлені наступні обставини події кримінального правопорушення.
Встановлено, що ОСОБА_5 , будучи засудженим 15.04.2019 до покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки та на підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин.
Так, ОСОБА_5 у період часу з 01.12.2019 по 07.12.2019, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, прибув на дачну ділянку № НОМЕР_1 у СТ «Дзержинець», що поблизу вул. Ньютона в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де впевнившись у відсутності свідків та очевидців, та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, зайшов на територію вказаної ділянки, де за допомогою невстановленого предмету відчинив вхідні двері будинку, зайшов до його приміщення та здійснив крадіжку наступного майна: масляний обігрівач VEGAS VKO-1000, оцінений потерпілою у 350 грн.; магнітола Philips AZ1226, оцінена потерпілою у 750 грн.; садовий тример Powerplus POW601P оцінений потерпілою у 950 грн.; праска марки Вітек оцінена потерпілою у 100 грн,; газовий балон з редуктором, червоного кольору, оцінений потерпілою у 200 грн.; дві чавунні сковороди радянського виробництва, оцінені потерпілою у 200 грн.; пилосос марки LG темно сірого кольору потужність 1500W, оцінений потерпілою у 450 грн.; ковдра з наповнювачем із синтепону, оцінена потерпілою у 150 грн.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток, на загальну суму 3050 гривень.
Окрім того, ОСОБА_5 у період часу з 02.12.2019 по 07.12.2019, більш точний час під час досудового розслідування встановити не надалось можливим, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, прибув на дачну ділянку № НОМЕР_2 у СТ «Дзержинець», що поблизу вул. Ньютона в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, де впевнившись у відсутності свідків та очевидців, та у тому, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, зайшов на територію вказаної ділянки, де за допомогою невстановленого предмету відчинив вхідні двері будинку, зайшов до його приміщення та здійснив крадіжку електричного чайника Сатурн, оціненого потерпілою ОСОБА_8 у 180 грн. Також, знаходячись на території вказаної дачної ділянки, за допомогою не встановленого предмету, відчинив вхідні двері до сараю, звідки таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: електричну дриль START PRO SED970 оцінену потерпілою у 350 грн.; переносний електричний подовжувач, довжина дроту 40 м чорного кольору, оцінений потерпілою у в 500 грн.; переносний електричний подовжувач, довжина дроту 5 м, чорного кольору на 4 розетки, оцінений потерпілою в 100 грн.; викрутки у кількості 5 шт, оцінені потерпілою в 100 грн.; пилка по металу ручна, оцінена потерпілою в 150 грн.; газовий ключ сірого кольору радянського виробництва оцінений потерпілою в 150 грн.; бур для перфоратора марки Werk, оцінений потерпілою в 30 грн.; ножиці садові MIOL, оцінені потерпілою в 100 грн.; система крапельного поливу оцінена потерпілою в 250 грн.; водний лічильник, оцінений потерпілою в 300 грн.
Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальний збиток, на загальну суму 2110 гривень.
У скоєнні вказаних кримінальних правопорушень, з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного із проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно, обґрунтовано підозрюють: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярове, Алтайського краю, Російської Федерації, громадянина України, офіційно не працюючого, одруженого, маючого професійно-технічну освіту, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та тимчасового мешкав за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз 15.04.2019 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 роки.
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.12.2019 року об 21.00 год. затримано в порядку ст. 208 КПК України, 08.11.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому на підставі вищевикладеного, з метою запобіганню зазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 194 КПК України, сторона обвинувачення дійшла висновку, про необхідність клопотати перед слідчим суддею про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор та слідчий, кожен окремо, клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених в клопотанні.
В судовому засіданні підозрюваний, його захисник, кожен окремо, заперечували щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили відмовити у задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу у виглдяі тримання під вартою та обрати запобіжний засіб не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт в нічний час, без застосування електроних засобів контролю, враховуючи обставини справи та особу підозрюваного.
Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Загальним правилом, яке випливає із рішень ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. «Вемгофф проти Німеччини», від 24 липня 2003 р. у справі «Смірнови проти Росії», є те, що особа, обвинувачена у правопорушенні, має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе відповідних і достатніх підстав для тримання під вартою цієї особи. Тобто держава має довести необхідність тримання під вартою особи, а суди, виходячи із презумпції на користь свободи, вирішити, на основі принципу змагальності, чи є достатні підстави для тримання особи під вартою.
У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).
ЄСПЛ робить висновок, що перед застосуванням до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою національний судовий орган повинен обов`язково розглянути можливість застосування інших, альтернативних триманню під вартою, заходів. Позбавлення свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи, по-перше, були розглянуті, а по-друге, за результатами розгляду визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається (п. 31 рішення ЄСПЛ у справі «Амбрушкевич проти Польщі»).
Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років. Підозрюваний свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнає повністю. Крім того, підозра ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджуються: заявами про вчинення кримінальних правопорушень відібраних від ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами допиту потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , протоколами огляду місць події; протоколами пред`явлення речей для впізнання за фотознімками складеними за участю потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .
Слідчий суддя вважає, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування, прокурора, суду.
Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судим, за корисливі злочини, підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, не має місця постійного мешкання, та враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, що у подальшому може ускладнити процес встановлення його місцезнаходження та вплинути на розумність строків досудового розслідування та судового розгляду, свідчать про можливе виникнення у підозрюваного бажання переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Про наявність вказаного ризику свідчить той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше, неодноразово був засуджений за вчинення злочинів проти власності та вчинив новий, умисний, корисливий, тяжкий злочин проти власності. Окрім того, вчинив новий, умисний, злочин, під час іспитового строку за вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15.04.2019 року. У зв`язку з цим є всі підстави вважати, що він може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема корисливі з метою свого матеріального збагачення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України.
У підозрюваного відсутнє постійне джерело доходів, адже останній не навчається та не працює, що може спонукати його продовжити злочинну діяльність у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Ураховуючи вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, фактичні обставини справи, особу підозрюваного, а також характер вчинених злочинів, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі, слідчий суддя вважає, що є достатні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Слідчий суддя погоджується з наведеними слідчим підставами для застосування такого запобіжного заходу, оскільки встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші більш м`які запобіжні заходи у даних фактичних обставинах не є достатніми, тому що існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
А тому, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Крім того, на підставі ч.3 ст.183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених п.п.1-4, ч.5 ст.194 КПК України.
З урахуванням майнового стану ОСОБА_5 , який офіційно ніде не працює, перебивається мінливими доходами та той факт, жодне рухоме або нерухоме майно, яке б належало на праві власності ОСОБА_5 відсутнє, протилежного матеріали клопотання не містять, у зв`язку з цим, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177, 183, 193-196, 369-372 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 04.02.2020 року включно.
У порядку ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 182 КПК України визначити розмір застави 20 прожиткових мінімумів, тобто в розмірі 40 140 грн. (сорок тисяч сто сорок гривень).
У разі внесення підозрюваним, обвинуваченим або заставодавцем застави на депозитний рахунок суду застосовується запобіжний захід у вигляді застави.
На випадок застосування запобіжного заходу застава зобов`язати підозрюваного негайно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду та виконувати такі обов`язки:
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1