Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

26.03.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп /4806/604/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ :

ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу та продовжено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Донецьк, мешканцю м. Черкаси, судимому, відповідно до вироку Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26.12.2016, за ч. 2 ст. 365 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років зі звільненням від його відбування на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та позбавленням права, займати посади в правоохоронних органах строком на 3 роки, колишньому бійцю батальйону « ОСОБА_8 » ГУ МВС України,

обвинуваченому за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ст. 113 та ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 13.03.2020, включно.

В ухвалі суду вказується на те, що в провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ст. 113 та ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Вказане кримінальне провадження призначено до розгляду. При прийнятті рішення про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою суд в ухвалі вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень готування до вчинення з метою ослаблення держави вибухів, підпалів або інших дій, спрямованих на зруйнування або пошкодження об`єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, за попередньою змовою, групою осіб, носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, вчинення терористичного акту, тобто вибуху, що заподіяв значної майнової шкоди, з метою провокації міжнародного ускладнення, за попередньо змовою групою осіб, умисному знищенні та пошкодженні чужого майна вчиненого шляхом вибуху, за попередньою змовою групою осіб, а також пособництво у підробленні документів та використанні завідомо підробленого документа; тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у вчиненні такого, частина з яких, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за які може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 (десяти) до 15 (п`ятнадцяти) років. З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватись від суду, перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду. Вказане дає підстави для висновку про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, будуть недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Крім того, при вирішенні питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, суд врахував і те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів та інших обвинувачених, підозрюваного ОСОБА_9 , який на даний час переховується від органу досудового розслідування, з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань, а також дані про його особу, зокрема, те, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності. При оцінці доводів сторони захисту судом враховано, що вказані вище кримінально-карні дії, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , були поєднані із застосуванням насильства й тому відмовлено в зміні запобіжного заходу з визначенням застави. З урахуванням наведеного, суд відмовив у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та продовжив строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 13.03.2020, включно.

В апеляційній скарзі захисник вказує на те, що ухвала суду є незаконною. Зазначає, що в ухвалі не міститься жодного посилання на доказ ризику того, що обвинувачений має на меті переховуватись від органів досудового розслідування. Посилання суду на те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків, потерпілих, експертів та інших обвинувачених, а саме, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які знаходяться під вартою, підозрюваного ОСОБА_9 , який на даний час переховується від органу досудового розслідування за межами України, з метою схилити їх до зміни чи відмови від показань є необґрунтованим, оскільки даний факт нічим не підтверджено, а навпаки свідки, які допитані в справі під час досудового розслідування, а також у судовому засіданні, показів щодо причетності ОСОБА_6 до інкримінованих йому злочинів не давали. Також вказує і на те, що вплинути на експертів чи спеціалістів обвинувачений не може, так як справа направлена до суду, всі можливі дослідження вже проведені та отримані відповідні висновки. Зазначає, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків не підтверджується об`єктивними, належними та допустимими доказами, а доводи сторони обвинувачення є тільки припущеннями і, при цьому, прокурором фактично не наведеної жодної переконливої обставини, яка б унеможливлювала застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

24.03.2020 від адвоката ОСОБА_7 надійшла заява, в якій він, посилаючись на положення ч. 1 ст. 403 КПК України, просить не розглядати апеляційну скаргу. Посилається на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2020 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 09.05.2020, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала від 17.01.2020 втратила чинність у часі. При цьому, зазначає, що відмова від апеляційної скарги погоджена з обвинуваченим ОСОБА_6 ..

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали суду першої інстанції, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги та клопотання про відмову від неї, вислухавши пояснення прокурора, який не заперечував щодо задоволення клопотання, перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю.

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 та представника потерпілого ГО «Товариство угорської культури Закарпаття», неявка яких з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його проведенню. При цьому, враховується, що учасники кримінального провадження належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення апеляційного розгляду на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Відповідно до частини 1 статті 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення апеляційного розгляду. Захисник підозрюваного, обвинуваченого, представник потерпілого можуть відмовитися від апеляційної скарги тільки за згодою відповідно підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження в зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

З поданого захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 , клопотання вбачається, що він відмовляється від поданої ним в інтересах ОСОБА_6 апеляційної скарги, про що також не заперечує обвинувачений ОСОБА_6 .. В обґрунтування вказаного клопотання, захисник посилається на те, що ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 11.03.2020 ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 09.05.2020, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала від 17.01.2020 втратила чинність у часі.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали від 17.01.2020, такою продовжено строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 13.03.2020, що підтверджує доводи клопотання захисника про те, що оскаржувана ухвала втратила чинність у часі.

За таких обставин, враховуючи те, що інші учасники апеляційних скарг на ухвалу від 17.01.2020 про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою не подавали, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , підлягає закриттю у зв`язку з відмовою адвоката ОСОБА_7 за погодженням з обвинуваченим ОСОБА_6 від апеляційних вимог.
Керуючись ст. ст. 376, 403, 407 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

апеляційне провадження за апеляційною скаргою, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 січня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу та продовжено ОСОБА_6 , обвинуваченому за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 14, ст. 113 та ч. 2 ст. 258, ч. 2 ст. 28 та ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28 та ч. 2 ст. 194, ч. 5 ст. 27 та ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.03.2020, включно, закрити в зв`язку з відмовою апелянта адвоката ОСОБА_7 , за погодженням із обвинуваченим ОСОБА_6 , від апеляційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :