Справа № 191/4776/18
Провадження № 1-кп/191/385/18
У Х В А Л А
іменем України

18 лютого 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001774 від 29.10.2018 року, відносно ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Архіпо-Осипівка Краснодарського краю, РФ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :
03.12.2018 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.185 КК України, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001774 від 29.10.2018 року.

У зв`язку з неодноразовою неявкою в підготовчі судові засідання обвинувачений ОСОБА_3 ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2020 року був повторно оголошений в розшук.

В підготовчому судовому засіданні 16 січня 2020 року прокурор надав письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .
В клопотанні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років.

Перебуваючи на волі обвинувачений порушив покладені на нього обов`язки при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду кримінальної справи, не з`являвся в судові засідання, змінив адресу проживання, що свідчить про його переховування від суду.

Відтак, враховуючи фактичні обставини справи, прокурор вважає, що підстави для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 неможливе, оскільки такий не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому прокурор просить застосувати запобіжний західу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити з причин, що викладені вище.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив відмовити прокурору в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив суду, що він постійно проживав за місцем своєї реєстрації, але іноді працював за наймом в інших населених пунктах. Він неофіційно працевлаштований. Не з`явився в судове засідання 30.10.2019 року оскільки перебував на лікуванні в туберкульозному диспансері.

Захисник ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного та просила відмовити в обранні запобіжного заходу тримання під вартою.

Суд дослідив матеріали справи і дійшов до наступних до висновків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки (ст. 183 КПК України)

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Так, у відповідності до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості, покарання за яке передбачає до 5 років позбавлення волі, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, судимості не зняті та не погашені; останній раз звільнився із місць позбавлення волі в 2013 році.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, також, слід обов`язково враховувати вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

З урахуванням особи обвинуваченого, який раніше судимий, характеризується задовільно, який пояснив суду, працює за наймом, у нього є мати, яка знаходиться на його утриманні, він не отримував судові повістки про виклик до суду, суд вважає, що виникають ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Разом з тим, суд дійшов до висновку про відсутність достатніх підстав для застосування до обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що за викладених вище обставин, запобіжним заходом, який належним чином забезпечить виконання покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 процесуальних обов`язків - є домашній арешт.

Отже, суд вважає, що в задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - слід відмовити.

Однак, з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого наявні підстави для обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 7, 176-178, 193, 194,196-198 КПК України, суд

Постановив:

В задоволенні клопотання прокурора Синельниківської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - відмовити .
Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Архіпо-Осипівка Краснодарського краю, РФ з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , виконання наступних обов`язків:

-прибувати до суду за першою вимогою;
-не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21 год.00 хв. до 06 год.00 хв. ранку, крім випадків звернення за медичною допомогою, запобігання надзвичайним ситуаціям,
-повідомляти суд про зміну місця свого проживання,
-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками.
Зазначені зобов`язання застосовуються до обвинуваченого ОСОБА_3 на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали, тобто до 18.04.2020 року.

Продовження зазначеного строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Вручити копію ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Павлоградський ВП ГУЕП України в Дніпропетровській області та прокурора Синельниківської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1