Справа № 953/3779/20
н/п 1-кс/953/2109/20
"10" березня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
власника майна - ОСОБА_3 ,
представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 ,
05.03.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора про накладення арешту на тимчасово вилучене майно ОСОБА_3 , яке було вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 04.03.2020р., а саме на: автомобіль «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 .
На обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 04.03.2020, приблизно о 11.11 поблизу б. № 11 по вул. Морозова м. Харкова автомобілем «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 скоєно наїзд на пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок ДТП пішохід від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди.
Згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 власником автомобіля «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_3 , мешкає: АДРЕСА_1 .
04.03.2020 у період часу з 12 год. 10 хв. до 14 год. 10 хв. старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 проведений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, у ході якого встановлено, що автомобіль «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок дорожньо-транспортної пригоди: розбито лобове скло, деформація: капоту.
Слідчий СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , в ході огляду місця події 04.03.2020 вилучив автомобіль «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 , який є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України.
Прокурор зазначає, що враховуючи положення ст. 98 КПК України, автомобіль «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи (технічний стан) з метою з`ясування технічного стану транспортного засобу, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Прокурор до судового засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, просив задовольнити подане ним клопотання.
Власник майна - ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, просили передати автомобіль на зберігання власнику майна, запевняючи суд про його зберігання в тому вигляді, в якому він зараз знаходиться.
Слідчий суддя, вислухавши доводи власника майна, його представника, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з наступних підстав.
04.03.2020 автомобіль «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 був оглянутий слідчим та вилучений, оскільки він, внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України може бути речовим доказом у зазначену кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості,які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а саме було знаряддям злочину та зберегло на собі його сліди.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність вважати, що було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 04.03.2020 р. огляду, на зазначеному в клопотанні майні, яке може містити відомості про факти чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, як тимчасово вилучене майно, вважає за необхідне накласти арешт на майно.
Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру, відповідно до ст. 276 КПК України, здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя задовольняє клопотання прокурора про накладення арешту на майно.
Клопотання щодо передачі автомобіля на відповідальне зберігання його власнику, задоволенню не підлягає, оскільки зазначений транспортний засіб як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення експертиз технічного стану, автотехнічної експертизи з метою з`ясування параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди.
Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі речових доказів транспортних засобів на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.
Керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно ОСОБА_3 , яке було вилучено в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 04.03.2020 р., а саме на: автомобіль «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Майно, на яке накладено арешт зберігати у відповідності до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».
Зберігання автомобіля «Nissan Tiida», р.н. НОМЕР_1 , згідно п.20 постанови Кабінету Міністрів України № 1104 від 19.11.2012, доручити працівникам Слобідського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1