В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2020 року Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0001853 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 та стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% віл прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 23.09.2015 до досягнення донькою повноліття, про що видано виконавчий лист №640/19082/15ц від 24.11.2015.

Знаючи про наявність рішення Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2015, ОСОБА_7 при наявній станом на 01.05.2018 виниклій заборгованості у сумі 42 254 грн. 91 коп. у період з 23.09.2015 по 01.05.2018, діючи умисно, з метою ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідомо не здійснював виплати, участі у вихованні доньки не приймав, матеріальну, чи будь-яку іншу допомогу доньки не надавав, обмежуючи ії в праві на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на ухилення на сплату аліментів на утримання неповнолітньої доньки, ОСОБА_7 , діючи з умислом, спрямованим на ухилення від сплати аліментів по виконавчому листу №640/19082/15ц від 24.11.2015 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки, будучи працездатним громадянином, неофіційно працюючим, не визнаним у встановленому законом порядку інвалідом, на облік до центру зайнятості не став.

Таким чином, ОСОБА_7 протягом тридцяти двох місяців злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 коштів на утримання своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , у зв`язку з чим утворилась заборгованість за період з вересня 2015 року по квітень 2018 року в розмірі 42 254 грн. 91 коп.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 заборгованість по аліментам на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_8 відповідно до розрахунку, наданого Київським відділом ДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області станом на 01.05.2018 складає 42 254 грн. 91 коп. У вищезазначений період ОСОБА_7 злісно ухиляючись від сплати аліментів в період з 23.09.2015 по 01.05.2018 не здійснював виплат, які передбачені рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 та виданого на його виконання виконавчого листа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та пояснив, що в нього є донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знає, що рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2015 з нього на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання доньки, оскільки приймав участь в судовому засіданні при ухваленні судового рішення. Його також викликав державний виконавець, якому передано для виконання рішення суду. Проте, аліменти не сплачував, оскільки не міг знайти роботу. Погоджується, що заборгованість по аліментам за період з вересня 2015 року по квітень 2018 року складає 42 254, 91 грн. та зобов`язується погасити цю заборгованість. В скоєному щиро кається, просить суворо не наказувати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, беручи до уваги, що обвинувачений та інші учасники судового розгляду не оспорювали фактичні обставини справи, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які нікім не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_7 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, визнаних судом встановленими та викладених у вироку, доведена у повному обсязі та кваліфікує дії ОСОБА_7 за ч.1 ст.164 КК України, тобто злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлено, що він не судимий, неодружений, не працює, на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, пом`якшуючу покарання обставину та відсутність обставин, які обтяжують покарання, і вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі і застосувати ст.75 КК України, звільнивши ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме такий вид покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України, процесуальні витрати на залучення експерта та проведення по справі судових експертиз підлягають стягненню на користь держави у відповідності до вимог ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року обмеження волі.

В силу ст.75 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 /один/ рік, поклавши на засудженого ОСОБА_7 у відповідності до ст.76 КК України обов`язок: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1