Справа № 127/759/19
Провадження №11-кп/801/551/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2020 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України у справі № 127/759/19.

в с т а н о в и в :

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких корисливих злочинів, які він вчинив в період непогашеної судимості, немає соціально-стримуючих факторів, на даний час не відпали та продовжують існувати ризики для кримінального провадження, які існували під час обрання останньому запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, чинити незаконний вплив на свідків та потерпілих, чи продовжити вчиняти нові злочини в разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку утримання його під вартою, оскільки він тривалий час утримується під вартою, досудове розслідування давно завершене, а тому вважає, що подальше його утримання під вартою є незаконним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2020 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, з 18 лютого 2020 року до 17 квітня 2020 року включно.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 зазначає, що його права порушуються, досудове розслідування тривало більше 12 місяців; ним написано заяву про застосування незаконних методів слідства та сфабрикованих і неправдивих фактів у висунутих підозрах слідчими, які мав би перевіряти прокурор, а не ДБР. Зазначає, що більше року він не може обстежити стан свого здоров"я, який погіршується. Медична частина СІЗО не змозі здійснити повноцінне обстеження його хвороб, щоб призначити ефективне лікування.

Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги обвинуваченого, просив залишити ухвалу суду без змін; думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.

Згідно положень КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується, якщо слідчий, прокурор доведе, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Обставини, які враховуються під час продовження строку тримання під вартою, викладені в ст.199 КПК України.

В ході розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні прокурора підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України та оцінив сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, встановлення яких є необхідним при обранні запобіжного заходу.

Обґрунтовуючи доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких умисних корисливих злочинів, які він вчинив через незначний час після відбуття ним покарання за попереднім вироком, під час непогашеної судимості, тобто не став на шлях виправлення та не зробив належних висновків, повторно вчинивши умисні корисливі злочини, немає соціально-стримуючих факторів: не має постійного місця проживання, до затримання не працював, тобто не має законного джерела доходу і засобу для існування, зважаючи на відсутність відомостей про неможливість утримання ОСОБА_7 в слідчому ізоляторі за станом здоров`я, висловлювання обвинуваченим погроз на адресу свідка ОСОБА_8 , що свідчить про неможливість запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що встановлені під час розгляду клопотання обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Апеляційним судом не вбачаються докази, які б свідчили про зменшення або зникнення ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді при застосуванні та продовженні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 ,

Доводи в апеляційній скарзі щодо наявності у ОСОБА_7 захворювань, які неможливо лікувати у умовах СІЗО, нічим не підтверджуються, медичних документів чи їх копій суду не подано.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали судді, по справі, не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178,182,183, 194 КПК України, з урахуванням обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, наявних у кримінальному провадженні ризиків, даних про його особу, продовжив строк запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2020 року, про продовження ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів з 18 лютого 2020 року до 17 квітня 2020 року включно - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: