КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №11-сс/824/1162/2020 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.ст. 303, 304 КК України Суддя - доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року,

за участю

особи, яка подала скаргу ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №0000296.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_6 вказує на бездіяльність слідчого, яка полягає не розгляді клопотання від 30.09.2019 року вх. № 20649/01.2/2019 про виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року у справі № 757/39399/19-к, проте вказана скарга не містить вимог, які можуть бути предметом розгляду слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, з урахуванням ст. 220 КПК України, оскільки не містить вимог про проведення процесуальної дії.
Крім цього, слідчий суддя вказує на те, що ОСОБА_6 не надано доказів здійснення Другим слідчим відділом ТУ ДБР, розташованого у м. Києві, досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 та доказів про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні.
Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_6 оскаржує бездіяльність слідчого, яка, виходячи з аналізу ст. 303 КПК України, не підлягає оскарженню, слідчий суддя прийшов до висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вважати не пропущеним строк на апеляційне оскарження. Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 15.10.2019 року просить скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції.
Щодо дотримання строків на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року було постановлено без його виклику, копію оскаржуваної ухвали ним було отримано рекомендованим листом лише 21.01.2020 року, а апеляційну скаргу подано 24.01.2020 року, відтак вважає, строк на апеляційне оскарження ним не пропущено.
Щодо незаконності ухвали слідчого судді ОСОБА_8 зазначає, він не оскаржував бездіяльність слідчого «ДРУГОГО» СВ ТУ ДБР розташованого у м. Києві, а оскаржував бездіяльність слідчого Першого СВ ТУ ДБР розташованого у місті Києві ОСОБА_7 , а тому немає жодних підстав доказувати здійснення провадження Другим СВ ТУ ДБР розташованого у м. Києві.
Крім того, на переконання апелянта, немає жодних підстав доказувати факт визнання його потерпілим, оскільки він вже отримав права і обов`язки потерпілого відповідно до ч. 2 ст. 55КПК України, та обґрунтував це не тільки в клопотанні, але і в скарзі з посиланням на практику ЄСПЛ «Шевченко проти України», «Трубніков проти Росії», «Шмалько проти України» та «Далбан проти Румунії», якими визнано неприйнятним позбавлення статусу потерпілого заявника про кримінальне правопорушення, оскільки це позбавляє його права впливати на хід розслідування, а це суперечить звичайній практиці.
ОСОБА_6 вказує на те, що лише слідчими суддями Печерського районного суду м. Києва було 189 разів підтверджено його статус потерпілого, в тому числі саме в цьому кримінальному провадженні, і це лише з посиланням на практику ЄСПЛ.
Також апелянт зазначає, що він в своїй скарзі на бездіяльність слідчого ОСОБА_7 звертав увагу на те, що бездіяльність слідчого ОСОБА_7 полягає у не розгляді його клопотання від 30.09.2019 року, в якому він ставив питання в тому числі про невиконання слідчим ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, якою вже було зобов`язано цього слідчого розглянути його клопотання в порядку передбаченому ст. 220 КПК України, чим в черговий раз було підтверджено ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, яка набрала законної сили та відповідно до ч. 2 ст. 21КПК України підлягає обов`язковому і безумовному виконанню. Окрім того, в клопотанні чітко були зазначені вимоги про проведення допиту його під відеозапис, виїмки документів, витребування відповідних документів у Подільського УП ГУНП у м. Києві, у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , встановлення дати та часу певних подій, вимоги отримання від нього ( ОСОБА_6 ) численних речових та письмових доказів з долученням їх до матеріалів справи під час допиту його в якості потерпілого, що залишилось поза увагою слідчого судді.

За таких обставин, апелянт вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, такою, що позбавляє його конституційного права доступу до правосуддя та конституційного права на судовий захист.

Прокурор Офісу Генерального прокурора та слідчий територіального управління розташованого у м. Києві Державного бюро розслідування, будучи належним чином повідомленими про день та час апеляційного розгляду, в судове засідання не з`явилися, будь - яких клопотань не подавали, тому враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405 КПК України, колегією суддів прийнято рішення про проведення апеляційного розгляду у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, виходячи з таких підстав.
Перш за все, колегія суддів зазначає, що строк апеляційного оскарження апелянт не пропустив, адже, оскаржувана ухвала винесена без виклику скаржника, тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_6 отримав лише 21.01.2020 року, а апеляційна ж скарга подана до апеляційного суду 24.01.2020 р., тобто в межах п`ятиденного строку. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 15.10.2019 року не є пропущеним.
По суті апеляційної скарги слід зазначити, що з матеріалів судового провадження вбачається, що 10.10.2019 р. ОСОБА_6 подав до суду скаргу на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №0000296, заявленого в порядку ст. 220 КПК України, з вимогами зобов`язання слідчого вчинити певні дії.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року відмовлено у відкритті провадження за вищевказаною скаргою ОСОБА_6 .
Слідчий суддя мотивував своє рішення, зокрема, тим, що обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_6 вказує на бездіяльність слідчого, яка полягає не розгляді клопотання від 30.09.2019 року вх. № 20649/01.2/2019 про виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року у справі № 757/39399/19-к, проте вказана скарга не містить вимог, які можуть бути предметом розгляду слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, з урахуванням ст. 220 КПК України, оскільки не містить вимог про проведення процесуальної дії.
З таким висновком слідчого судді не може погодитись колегія суддів, враховуючи наступне.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.
При цьому, відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим чи його представником може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Визначені у п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних дій слідчого, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Адже у ньому однозначно визначено, що, крім наведеної у цьому пункті бездіяльності, може бути оскаржено нездійснення лише тих, інших процесуальних дій, які слідчий чи прокурор безумовно зобов`язаний вчинити саме у визначений цим Кодексом строк.
Наведене свідчить, що законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені Кодексом дії в межах досудового слідства та у строк, встановлений КПК України, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.
Відповідно до вимог ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження про виконання будь - яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника, слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
З долученої до скарги копії клопотання від 30 вересня 2019 р. вбачається, що ОСОБА_6 в своєму клопотанні, окрім вимоги до слідчого про виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 року у справі №757/39399/19-к, ставив ряд інших питань, в тому числі, питання про проведення допиту ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та допиту в якості свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Наведене свідчить про те, що клопотання ОСОБА_6 від 30.09.2019 р. містило і прохання про проведення слідчих дій, адже, допит особи, згідно глави 20 КПК України відноситься до слідчих дій, на що слідчий суддя увагу не звернув, та дійшов передчасного висновку про неможливість оскарження в даному випадку в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльності слідчого, яка полягає у нерозгляді, згідно вимог ст. 220 КПК України, клопотання та безпідставно відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Допущені під час розгляду скарги ОСОБА_6 порушення вимог КПК України у контексті ст. 412 КПК України є істотними, а тому ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів ,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.10.2019 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_7 , яка полягає у не розгляді клопотання у кримінальному провадженні №0000296 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

__________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4