ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6432/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/153/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2020 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за №0000283 від 25 жовтня 2018 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_9 , яке підтримане підозрюваним ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі та задоволено частково клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Республіки Молдова, житель АДРЕСА_1 , громадянин Республіки Молдови, освіта середня, не працюючий, не одружений, має на утримання сина ОСОБА_11 , 2011 року народження, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

Визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 1002654 (Один мільйон дві тисячі шістсот п`ятдесят чотири) гривні для внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Тернопільській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; Отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; номер рахунку (IBAN): UA0003454 ; призначення платежу - застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0000283 за ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року).

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 31 травня 2020 року.

Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000283 від 25 жовтня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством період часу в ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , спільно з ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителемс. АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на вчинення умисного, таємного викрадення майна вчиненого за попередньою змовою групою осіб (крадіжку) із церкви «Святої Покрови » за адресою: с. Залісці, вул . Шевченківська, 8, Збаразького району Тернопільської області , яка належить релігійній громаді Української православної церкви «Святої Покрови».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, в ніч з 24.10.2018 на 25.10.2018, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_12 переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом пошкодження віконної рами у вікні церкви, що на першому поверсі, проникли до неї.

Перебуваючи в приміщенні церкви «Святої Покрови» за адресою: с. Залісці, вул. Шевченківська, 8, Збаразького району Тернопільської області, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб викрали ікону « Почаївської Божої Матері » на дерев`яній основі розміром 1000х800х70 мм, що знаходилась у позолоченому металевому окладі із елементами срібла та емалі, вартістю 250 000 грн., яка належала релігійній громаді Української православної церкви «Святої Покрови», після чого із викраденим майном покинули місце вчинення злочину, маючи таким чином можливість розпорядитися ним на власний розсуд, спричинивши релігійній громаді Української православної церкви «Святої Покрови» матеріальну шкоду на суму 250 000 гривень.

Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці, вчиненій за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений слідством період часу в ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_12 , виник злочинний умисел на вчинення умисного, таємного викрадення майна вчиненого за попередньою змовою групою осіб (крадіжку) із церкви «Святих апостолів Петра і Павла » за адресою: с. Залужжя Шумського району Тернопільської області, яка належить релігійній громаді «Парафія святих апостолів Петра і Павла с. Залужжя Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії православної церкви України».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, в ніч з 27.11.2019 на 28.11.2019, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_12 переконавшись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом пошкодження замку у дверях церкви проникли до неї.

Перебуваючи в приміщенні церкви «Святих апостолів Петра і Павла » за адресою: с. Залужжя Шумського району Тернопільської області, ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_12 , з корисливих мотивів, умисно, таємно, за попередньою змовою групою осіб викрали ікону «Святої трійці» на дерев`яній основі розміром 70х50 см, що знаходилась у фігурній дерев`яній рамці, вартістю 100 000 грн., ікону « Володимирської Божої Матері » на дерев`яній основі розміром 40х60 см, що знаходилась у дерев`яній рамці, вартістю 100 000 грн., срібний хрест довжиною 30 см. вартістю 15 000 грн. та металевий хрест золотистого кольору вартістю 5 000 грн., які належали релігійній громаді «Парафія святих апостолів Петра і Павла с. Залужжя Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії православної церкви України», після чого із викраденим майном покинули місце вчинення злочину, маючи таким чином можливість розпорядитися ним на власний розсуд, спричинивши релігійній громаді «Парафія святих апостолів Петра і Павла с. Залужжя Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії православної церкви України» матеріальну шкоду на загальну суму 220 000 гривень.

Таким чином ОСОБА_7 своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці, вчиненій за попередньою змовою групою осіб), поєднаній з проникненням в інше приміщення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Своїми діями ОСОБА_7 спільно із ОСОБА_12 спричинили релігійній громаді Української православної церкви «Святої Покрови» та релігійній громаді «Парафія святих апостолів Петра і Павла с. Залужжя Шумського району Тернопільської області Тернопільської єпархії православної церкви України» матеріальну шкоду на загальну суму 470 000 гривень.

01 квітня 2020 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.4 ст.185 КК України.

02 травня 2020 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначеним розміром застави 1 002 654 грн.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року відносно ОСОБА_7 скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вважає, що обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із заставою в розмірі який перевищує максимальний розмір встановлений п.3 ч.5 ст.183 КПК України, є занадто суворим запобіжним заходом, а тому сума застави є непомірною для його підзахисного.

Свої доводи мотивує тим, що 02.05.2020 року ОСОБА_7 був незаконно затриманий працівниками поліції на підставі ухвали слідчого судді Тернопільський міськрайонного суду від 17.04.2020 року за підозрою у вчиненні злочинів, передбачених ч.3, 4 ст.185 КК України.

Також вказує, що не відповідають дійсності обставини викладені у вище вказаній ухвалі слідчого судді про те, що 01.04.2020 року підозрюваному ОСОБА_7 було повідомлено про підозру, а на виклики він не з`являвся і не повідомив про причини неприбуття.

Вказує, що на даний час не встановлена сума завданої злочином шкоди, відсутні експертні висновки вартості викраденого майна, а вартість викраденого майна в матеріалах, вказана лише зі слів осіб потерпілих від злочину.

Просить врахувати те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, на його утриманні перебуває син ОСОБА_11 , 2011 р.н., якого виховує сам після смерті дружини, злочин не спрямований проти життя та здоров`я, вина не доведена, пред`явлена підозра не обґрунтована, жоден ризик, передбачений ст.177 КК України не доведений.

Вказує,що слідчий суддя, визначивши підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 477 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не навів жодної підстави, яка б давала можливість слідчому судді вийти за межі вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України та визначити такий розмір застави.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 02 травня 2020 року, так як станом на 02 травня 2020 року ще не був захисником ОСОБА_7 та участі в судових засіданнях не приймав, а повний текст рішення отримав лише 07 травня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і, навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, оскільки вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.395 КПК України якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як слідує з матеріалів провадження адвокат ОСОБА_8 у часті в розгляді справи судом першої інстанції не приймав і угоду про надання правової допомоги підозрюваному ОСОБА_7 уклав 07 травня 2020 року.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року адвокат ОСОБА_8 отримав 07 травня 2020 року, після чого 11 травня 2020 року, засобом поштового зв`язку направив до суду апеляційну скаргу на вказане судове рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що захиснику підозрюваного ОСОБА_13 адвокату ОСОБА_8 необхідно поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 02 травня 2020 року.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та або суду; знищити або сховати будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Виходячи з положень ч.1 ст.199 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також, суд повинен враховувати, що відповідно до ч.3 ст.176, ч.1 ст.183 КПК України найбільш суворим запобіжним заходом є тримання під вартою, який є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в матеріалах клопотання відносно ОСОБА_7 наявні докази того, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується зібраними на досудовому слідстві та дослідженими судом першої інстанції доказами.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки і обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, що повністю узгоджується при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу з приписами ст.183 КПК України.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вірно, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, у відповідності до вимог ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, а також з дотриманням вимог ст.196 КПК України правильно ухвалив рішення про задоволення клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання вартою відносно ОСОБА_7 .

При обранні підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя перевірив наявність достатніх підстав того, що ризики, на які вказує слідчий, існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, місцевим судом прийнято до уваги особу ОСОБА_7 , вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, його вік, стан здоров`я, сімейний та майновий стан.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами провадження, що обрання ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою не зможе попередити ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

З таким висновком слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Що стосується доводів апелянта про необґрунтованість пред`явленої підозри, як підставу для скасування ухвали слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає їх безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Окрім того, згідно рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Аналіз матеріалів кримінального провадження та безпосередньо оскаржуваного апелянтом рішення місцевого суду, дає підстави колегії суддів для висновку, що на даній стадії кримінального провадження при вирішенні питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, стандарт доказування «обґрунтована підозра» дотримано як прокурором, який звернувся до суду з відповідним клопотання, так і слідчим суддею, який обрав підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Доводи сторони захисту про незаконне затримання ОСОБА_7 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки аргументованих доводів щодо недотримання працівникам поліції вимог кримінального процесуального законодавства, якими регламентовану процедуру затримання особи, що підозрюється у вчиненні злочину, апелянтом не наведено.

Проте, що стосується доводів апелянта про неправильно визначений розмір застави, то вони заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Визначивши підозрюваному ОСОБА_7 заставу у розмірі 477 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчим суддею не наведено аргументованих доводів щодо наявності виключних підстав, які давали можливість визначити саме такий розмір застави.

При цьому, судом не враховано положення ч.4 ст.182 КПК України, за змістом якої розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Колегія суддів вважає, що в матеріалах провадження відсутні докази щодо наявності обставин, які давали підставу визначити заставу у розмірі 1 002 654 грн.

Також, судом не взято до уваги, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий; має на утриманні неповнолітню дитину, яку виховує сам після смерті дружини; на даний час не встановлений дійсний матеріальний збиток, заподіяний злочинними діями підозрюваного ОСОБА_7 .

За наведених обставин, колегія суддів приходить до переконання, що заставу підозрюваному ОСОБА_7 необхідно визначити в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що вищевказану ухвалу слідчого судді від 02 травня 2020 року слід скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, визначивши йому застав у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 404, 405, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Поновити захиснику підозрюваного ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 травня 2020 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити ОСОБА_7 розмір застави 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 315 300 (триста п`ятнадцять тисяч триста ) гривень для внесення на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду. Отримувач: Тернопільський апеляційний суд; р/р UA0082849; ЄДРПОУ отримувача 42261572; МФО 820172; банк ДКСУ у м. Києві.; призначення платежу - застава за « ОСОБА_7 » у кримінальному провадженні №0000283 за ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 28 травня 2020 року).

У випадку внесення застави, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати до відповідних органів державної влади на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 .

Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 31 травня 2020 року.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.