Провадження №1-кс/463/5408/19
У Х В А Л А

19 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 25 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22.12.2017,

в с т а н о в и в :

скаржник звернулася із скаргою до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 25 жовтня 2019 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.396, ч.2 ст.382 КК України.

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що 25 жовтня 2019 року слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 закрито кримінальне провадження№0000037 від 22.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.396, ч.2 ст.382 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.9 КПК України, оскільки винесена без проведення належного досудового розслідування обставин вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.396, ч.2 ст.382 КК України. Зокрема, не встановлено перелік речових доказів, здобутих внаслідок проведення слідчих дій 09.09.2017р. в церкві УПЦ КП святого Миколая у м.Бучач, Тернопільської області. Також не проведено слідчих та розшукових дій направлених на встановлення причин відсутності відеозаписів, які були здійснені під час проведення слідчих дій 09.09.2017р, не проведено допит слідчого ОСОБА_5 та не взято до уваги факт підміни слідчим ОСОБА_5 матеріалів та документів вилучених із сейфу 09.09.2017 іншими документами, які були надані експертам для проведення експертизи на автентичність відповідно до ухвали слідчого судді від 13.11.2017р., тобто не проведено повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх доказів, які стосуються цього кримінального провадження.
В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримала, з наведених в ній мотивів. Додатково пояснила, що на її погляд є достатньо даних вважати, що слідчим ОСОБА_5 при розслідуванні кримінального провадження №0000082 від 06.03.2013 були вчинені діяння, направлені на умисне невиконання ухвал суду, що набрали законної сили, та перешкоджання їх виконанню, шляхом злочинної бездіяльності та недбалості. Окрім того, вважає, що ОСОБА_5 при розслідуванні кримінального провадження №0000082 від 06.03.2013 було вчинене діяння, направлене на приховування злочину шляхом підміни речових доказів, здобутих внаслідок проведення тимчасового доступу 09.09.2017 року в церкві УПЦ КП Святого Миколая у м.Бучач Тернопільської області, а також попередив осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення про планування слідчих дій направлених на отримання доказів у кримінальному провадженні. Також скаржник зазначила, що на її думку вчинення слідчим ОСОБА_5 злочину передбаченого ст. 382 КК України полягає у неналежному виконанні ним ухвал слідчих суддів про надання дозволу на проведення тимчасового доступу та призначення експертизи в межах розслідуваного ОСОБА_5 кримінальних проваджень за фактом вчинення злочинів передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 1 ст. 358 КК України. І саме в зв`язку з приховуванням вказаних злочинів, на думку скаржника, слідчий вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 396 КК України.
Просить скаргу задоволити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, скерував на адресу суду матеріали кримінального провадження №0000037 від 22.12.2017.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження №0000037 від 22.12.2017, приходжу до наступного висновку.

Згідно оскаржуваної постанови від 25 жовтня 2019 по кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22.12.2017 року, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.364, ч.1 ст.396, ч.2 ст.382 КК України

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

На думку скаржника, злочини передбачені ст.364 КК України «Зловживання владою або службовим становищем», ч.2 ст.382 КК України «Невиконання судового рішення» та ч.1 ст.396 КК України «Приховування злочину» вчинені слідчим ОСОБА_5 та полягають в тому, що таким вчинено діяння направлені на умисне невиконання ухвал суду, які набрали законної сили, попередження осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, про планування слідчих та процесуальних дій направлених на отримання доказів у кримінальному провадженні та підміні речових доказів, здобутих внаслідок проведення 09.09.2017 слідчих дій в церкві УПЦ КП Святого Миколая у м. Бучач, Тернопілької області.

Зокрема, згідно з пояснень скаржника наданих в судовому засіданні, на її думку слідчим вчинено зловживання службовим становищем, а саме здійснено підміну старовинної книги «Документація на проведення роботи з живописом іконостасу церкви Миколая м. Бучача» у тоненькій обкладинці, що підпадає під ознаки ст.364 КК України.

Так, як вбачається із матеріалів кримінального провадження (Том 2 а.с.2-3) ст.слідчим в ОВС слідчого відділу ОСОБА_6 було надано доручення начальнику Чортківського МРВ УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_7 в порядку ст.40 КПК України про необхідність проведення слідчих дій. Вказане доручення не виконано в повному об`ємі, а саме не проведено допит свідків: спеціаліста ОСОБА_8 , оця ОСОБА_9 . Окрім того, в матеріалах справи наявний диск з відеозаписом проведення тимчасового доступу від 09.09.2017 р., однак такий з невідомих причин не підлягає відтворенню, у зв`язку із чим суд позбавлений можливості ознайомитись з порядком проведення вказаного тимчасового доступу, а отже і слідчим не проведено оцінки даного відео файлу.
Також, в матеріалах кримінального провадження (том 2 а.с.22-23) міститься протокол огляду документу від 01.11.2017, із змісту якого вбачається, що було проведено фотографування вилучених документів, однак до матеріалів кримінального провадження не долучено зазначених фотокопій.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Як вбачається із положень ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Враховуючи, що слідчим Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 , не було проведено усіх необхідних слідчих дій, а також не досліджено факту підміни старовинної книги «Документація на проведення роботи з живописом іконостасу церкви Миколая м. Бучача», керуючись принципом змагальності кримінального процесу, приходжу до висновку, що скаргу в частині закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України, слід задоволити.

В той же час, суд не погоджується з твердженням скаржника в частині вчинення ОСОБА_5 злочину передбаченого ч.2 ст.382 КК України, оскільки таке спростовується наявними матеріалами кримінального провадження. Слідчий суддя звертає увагу на те, що ухвали про надання дозволу на тимчасовий доступ та призначення експертизи не покладають жодного обов`язку на слідчого щодо їх виконання, такі винесені за клопотанням слідчого і надають йому лише право на вчинення певних дій. Слідчий відповідно до положень ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та користується своїми правами на власний розсуд. Отже на думку слідчого судді на ведені у скарзі та в попередніх зверненнях скаржника аргументи не свідчать про можливе вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ст.. 382 КК України.

Окрім того, об`єктивна сторона ч.1 ст.396 КК України полягає у заздалегідь не обіцяному приховуванні тяжкого чи особливо тяжкого злочину. Однак, як вбачається з матеріалів кримінального провадження слідчий СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 здійснює досудове розслідування злочинів передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 1 ст. 185 КК України і саме вказані кримінальні правопорушення він приховує, згідно пояснень ОСОБА_3 . Однак згідно ст.12 КК України наведені злочини не відносяться до категорії тяжких чи особливо тяжких, а тому у випадку їх склад злочину передбачений ч.1 ст.396 КК України відсутній.

Враховуючи вищенаведені обставини, пояснення скаржника та матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов висновку, що ні в судовому засіданні, ні в ході слідчої перевірки за наслідкам проведення необхідних слідчих дій, не здобуто даних, які вказують на наявність у діях слідчого СВ Золочівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.382, ч.1 ст.396 КК України, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження в частині вказаних злочинів, немає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 9, 22, 26, 303-307, 309, 372, 395 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

скаргу ОСОБА_3 задоволити частково.

Скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 25 жовтня 2019 року в частині закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 КК України.

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 в частині скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_4 від 25 жовтня 2019 року в частині закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000037 від 22.12.2017, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.396, ч.2 ст.382 КК України.

На ухвалу слідчого судді в частині відмови в задоволенні скарги може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.
Повний текст ухвали було складено - 24 грудня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1