Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7184/19
У Х В А Л А

Іменем України

21 січня 2020 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 (автор скарги)

прокурора - ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 на постанову заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорт СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 30.07.2019 про закриття кримінального провадження №0000497 від 10.12.2015, відомості за яким внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 та ст. 288 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник - адвокат ОСОБА_4 у скарзі наводить наступні доводи:

30.07.2019 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000497 від 10.12.2015 за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.12.2015 за участю водія автомобіля Audi Q7 н.з НОМЕР_1 ОСОБА_7 та пішохода ОСОБА_8 . В результаті ДТП пішохід загинув на місці пригоди. Відомості за вказаним фактом внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 та ст.288 КК України.

Вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою через неповноту досудового розслідування, невідповідність обставин, про які зазначає слідчий, фактичним обставинам кримінального провадження.

Так адвокат вважає, що при дослідженні обставин дорожньо-транспортної пригоди слідчим невірно надана оцінка діям водія при тій умові, що наїзд на пішохода відбувся на нерегульованому пішохідному переході. На думку адвоката оцінці підлягають обставини дотримання водієм правил проїзду пішохідних переходів, передбачених Розділом 18 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), зокрема п. 18.1 ПДР.

Крім того скаржник вважає, що слідчий формально підійшов до аналізу матеріалів кримінального провадження за внесеними відомостями за ст. 288 КК України.

Позиція учасників судового розгляду.
Скаржник - адвокат ОСОБА_4 та потерпіла ОСОБА_3 підтримали скаргу, просили скасувати постанову про закриття кримінального провадження. Доводили, що під час досудового розслідування мають бути враховані доводи, викладені у скарзі, та про які адвокат неодноразово наголошував у своїх раніше поданих клопотаннях.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Зазначила, що досудове розслідування проведено повно, всі обставини дослідженні, їм надана юридична оцінка. При цьому наголосила, що висновки слідчого ґрунтувались на дослідженнях та заключеннях судових експертів.

Мотиви слідчого судді.
30.07.2019 заступником начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000497 від 10.12.2015, відомості за яким внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 та ст. 288 КК України.

Досудове розслідування проводилось за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 10.12.2015 близько 08 години 30 хв. на нерегульованому пішохідному переході через бульвар Шевченка на перехресті з вулицею Рози Люксембург за участю водія автомобіля Audi Q7 н.з НОМЕР_1 ОСОБА_7 та пішохода ОСОБА_8 . В результаті ДТП пішохід загинув на місці пригоди.

Як встановлено слідчим, про що зазначено в постанові, встановлені свідки події ОСОБА_9 , яка була очевидцем події, і яка зазначила, що наїзд на потерпілого відбувся на пішохідному переході. В своїх показаннях вона також повідомила, що невідомий їй чоловік (потерпілий), який стояв поряд з нею біля пішохідного переходу почав переходити дорогу, а саме вийшов на проїзну частину і дійшов приблизно до її середини. При цьому автомобілі не пропускали його, а тому він почав вертатись назад до тротуару, але приблизно із середини правої смуги руху розвернувся та почав перебігати проїзну частину, та на нього наїхав автомобіль.

Крім того допитаний як свідок ОСОБА_7 (водій водія автомобіля Audi Q7 н.з НОМЕР_1 ), який показав, що коли він рухався по бульвару Шевченка та під`їжджав до перехрестя з вулицею Рози Люксембург, він бачив чоловіка, який переходив проїзну частину бульвару Шевченка, також він повідомляв, що він спостерігав як цей чоловік дійшовши приблизно до середини дороги, розвернувся та пішов назад, а тому продовжував рух, так як його смуга була вільною. Коли він приблизився до цього чоловіка, то він раптово розвернувся і почав бігти в його напрямку, в результаті чого відбулось контактування цього чоловіка з дзеркалом заднього виду його автомобіля.

Також встановлено, що слідчий в постанові описав висновки ряду судово-автотехнічних експертиз, які по суті стали для нього вирішальними під час прийняття рішення. При цьому варто уваги, що дії водія оцінювались слідчим виключно щодо дотриманням ним п. 12.3 Правил дорожнього руху.
Водночас встановлюю, що слідчий оцінював діяння водія ОСОБА_7 однобічно, взагалі не проаналізував доводи представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 з урахуванням вже встановлених обставин як із показань свідків так і висновків експертів.

З цього приводу констатую наступне.

1.Відповідно до положень ч.10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.

Це означає, що слідчий не зобов`язаний беззаперечно посилатись на такі висновки, останній зобов`язаний використовувати свої професійні знання під час застосування правил, положень та нормативних визначень нормативних актів та законів, які діють на території України та які не потребують спеціальних пізнань в галузі авто технічних досліджень, зокрема це Правила дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Зокрема на думку слідчого судді слідчий самостійно в змозі оцінити дії як водія так і пішохода у відповідності до вимог Розділу 18 Правил Дорожнього руху України.

2.Згідно термінів, що наведені у цих Правилах (п.1.10) водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

3.Відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 (із змінами до відповідних редакцій постанов Кабінету Міністрів України), а саме п. 16, посвідчення водія видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, установленому МОЗ, а також підготовку або перепідготовку відповідно до встановлених планів і програм та склала теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі МВС.

За приписами п.18 цього Положення посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, С1, С, D1 і D видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити, категорії ВЕ, С1Е, СЕ, D1E і DE - практичний, а на право керування трамваєм або тролейбусом - теоретичний іспити. Під час теоретичного іспиту перевіряється знання Правил дорожнього руху та інших предметів, передбачених програмою підготовки.

Наголошуючи на вищевказані нормативи, слідчий суддя звертає увагу, що водій ОСОБА_7 зобов`язаний знати Правила дорожнього руху, а від так мав знати:

4.Що відповідно до термінів цих Правил (п. 1.10) пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35.1-5.37.2, дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч.
5.Відповідно до п.4.7 ПДР, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

6.На те що місцем, де загинув пішохід ОСОБА_8 , був нерегульований пішохідний перехід, наголошують висновки експерта Харківського НДІСЕ ім. засл. Проф. М.С.Бокаріуса (т.2 а.с. 149-154).

7.Таким чином обізнаність водія ОСОБА_7 положень Правил дорожнього руху дає підстави вважати, що він під час наближення до проїзної частини бульвару Шевченка поблизу перехрестя з вулице нею Рози Люксембург в м. Черкаси, де перетинав проїзну частину пішохід ОСОБА_8 , мав би визначити цю ділянку догори як нерегульований пішохідний перехід.

8.З огляду на викладе, слідчому необхідно провести дослідження та оцінити дії водія на предмет дотримання ним правил проїзду пішохідних переходів (Розділ 18 Правил дорожнього руху).

З цього приводу слідчий має звернути увагу, що пунктом 4.16 ПДР надано право пішоходу на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора.

При цьому необхідно наголосити, що вимога пункту 18.1 ПДР України передбачає, що на нерегульованих пішохідних переходах пішоходи мають перевагу в русі перед транспортними засобами з моменту, коли вони ступили на перехід. Для виконання вимоги цього пункту водій транспортного засобу зобов`язаний знизити швидкість, якщо цього достатньо для того, щоб дати дорогу або зупинитися. Забороняється здійснювати об`їзд пішохода, який перебуває на пішохідному переході незалежно від відстані між ним і транспортним засобом, а також збільшувати швидкість з метою «проскочити» перед пішоходом, який ступив на нерегульований пішохідний перехід.

Таким чином, водій повинен врахувати можливі маневри пішохода на пішохідному переході (пішохід може зупинитися, передбачаючи небезпеку, побігти як в даному випадку) і спрогнозувати можливий розвиток ситуації: якщо ймовірно, що шляхи руху пішохода (незалежно від того, як він рухається) і транспортного засобу можуть перетнутися на переході, - уникнути такої ситуації, тобто дати дорогу пішоходу.

Слідчому з урахуванням встановлених обставин події необхідно перевірити якщо пішохід, впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, почав перехід проїзної частини у спеціально відведеному для цього місці, а водій свідомо не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, в той час, як пішохід почав рух, то водій безумовно створив пішоходу небезпеку, а відповідно, порушив норму 18.1 ПДР України.

9. При цьому вважаю за необхідне зауважити, що необлаштування належним чином вказаного пішохідного переходу на момент ДТП засобами організації дорожнього руху не може бути вирішальним під час оцінки дій водія, а має бути проаналізована на предмет наявності або відсутності складових кримінального правопорушення, відомості за яким внесені до ЄРДР за ст. 288 КК України.

10.Оскільки органом досудового розслідування не застосовані всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування, як то вимагають завдання кримінального провадження (ст. 2 КПК), прихожу до висновку, що слідчий передчасно прийшов до висновку про закриття кримінального провадження, а тому оскаржувана постанова від 30.07.2019 підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження до СУ ГУНП в Черкаській області для організації досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_4 задоволити.

Постанову про закриття кримінального провадження №0000497 від 10.12.2015, відомості за яким внесені за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 та ст. 288 КК України, скасувати.

Матеріали вказаного провадження направити до СУ ГУНП в Черкаській області для організації проведення досудового розслідування з урахуванням обставин, викладених у мотивувальній частині цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1