Провадження №1-кс/463/5400/19
У Х В А Л А

18 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на постанову про закриття кримінального провадження -

ВСТАНОВИВ:
Скаржник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 від 18 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000691 від 11.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що ТУ ДБР проводилося досудове розслідування по факту постановлення завідомо неправосудних ухвал суддею Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 , якими відмовлено у задоволенні клопотання про зміну заявнику запобіжного заходу із тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід. Слідчий передчасно виніс постанову про закриття кримінального провадження, обмежившись лише допитом свідка, дослідженням постанов та відмовою ВККС у відкритті дисциплінарного провадження проти судді. Не звернув увагу, що триває досудове розслідування в іншому кримінальному провадженні по факту нанесення йому шкоди шляхом катування під час утримання під вартою, що тісно переплітається з подіями, які повинен був дослідити слідчий у цьому провадженні. Тому таку постанову просить скасувати.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги скарги з викладених в ній мотивів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. В силу вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів скарги, Другим слідчим відділом СУ ТУ ДБП, розташованого м. Львові, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000691 від 11.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

За обставинами події, із заяви ОСОБА_2 вбачається, що суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_4 винесла завідомо неправосудні постанови про відмову у задоволенні клопотання про зміну обраному заявнику запобіжного заходу із тримання під вартою на будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, у зв`язку із необхідністю проходження психічного лікування.

Оскаржуваною постановою від 18.11.2019р. вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні судді ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 375 КК України характеризується постановленням суддею завідомо неправосудного судового рішення, тобто рішення в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. При цьому, суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно прямим умислом. Безпосереднім об`єктом злочину передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України є встановлений порядок реалізації конституційних засад здійснення судочинства.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 18.11.2019 року слідчим допитано як свідків ОСОБА_2 , суддю ОСОБА_4 , досліджено судові рішення, взято до уваги рішення ВККСУ від 16.04.2015 року про відмову у відкритті дисциплінарної справи відносно судді. В постанові слідчий оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. В даному випадку проведення інших слідчих дій не було необхідним, оскільки зібрані в сукупності докази вказували на відсутність ознак кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ст. 91 КПК України, покликання заявника на необхідність дослідження матеріалів іншого кримінального провадження по факту його катування в місцях утримання під вартою, немає правового значення при вирішенні питання про наявність в діях судді ознак злочину постановлення завідомо неправосудних судових рішень.

З огляду на обставини кримінального провадження, які всебічно, повно і неупереджено встановлені під час досудового розслідування, вважаю, що слідчий прийшов до вірного висновку про відсутність у діях судді ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 375 КК України, оскільки факт постановлення суддею ОСОБА_4 завідомо неправосудного судового рішення, тобто рішення в якому завідомо неправильно застосовано норму матеріального права, яке постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, або в якому завідомо є невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також прямого умислу в її діях не встановлено. При цьому, постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є вмотивованою та відповідає вимогам закону.
З огляду на вищенаведене, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 9, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 від 18 листопада 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000691 від 11.07.2019 року.

Повний текст ухвали оголошено 30.12.2019 року о 09.50 год.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1