Справа № 466/56/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/244/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 ,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
встановила:
цією ухвалою закрито кримінальне провадження № 0004200 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та звільнено останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
Згідно ухвали суду, ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 14 лютого 2019 року близько 13:20 год., перебуваючи в приміщенні квартири, що по АДРЕСА_1 , на ґрунті конфліктних відносин, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс колишній дружині потерпілій ОСОБА_9 удар кулаком в праве око, спричинивши, згідно висновку судово-медичного експерта №1345 від 15 грудня 2019 року наступні ушкодження: підшкірну гематому лобної ділянки справа, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 покликається на те, що ухвала суду є незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Вважає, що законних підстав для застосування положень звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України у суду першої інстанції не було, у зв`язку з невстаноленням того факту, що діяння, яке поставлено ОСОБА_7 за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і він винен в його вчиненні.
Також зазначає, що місцевим судом неправильно застосовано практику Європейського суду з прав людини та не з`ясовано такої обов`язкової об`єктивної умови, як дійсне, а не формальне, відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова відносно ОСОБА_7 та скерувати справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, за змістом роз`яснень, що містяться у абз.5 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК, і лише після цього має бути постановлене (ухвалене) відповідне судове рішення у визначеному КПК порядку.
Отже, суд першої інстанції приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, мав встановити фактичні обставини справи, наявність в діянні обвинуваченого складу інкримінованого злочину із посиланням на докази, а також, з`ясування дійсного, а не формального, відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.
Проте, як вбачається з ухвали, цих вимог закону та принципу безпосередності дослідження доказів під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , суд першої інстанції не дотримався, тим самим, позбавивши суд апеляційної інстанції можливості досліджувати докази у ході апеляційного розгляду та ухвалити рішення по суті.
Наведені порушення чинного законодавства колегія суддів вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення по справі, та згідно з п.п.3, 4 ч.1 ст. 409 КПК України є безумовною підставою для скасування рішення місцевого суду.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 підлягає до задоволення, а ухвала Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 скасуванню.
Відповідно до положень ч.1 ст. 412 КПК України та ст. 9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції з урахуванням вимог ст. 416 КПК України.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 17 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3