Справа № 214/5511/19
1-кп/214/248/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого слюсарем у ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 біля 23 години 20 травня 2019 року, знаходячись на літньому майданчику, розташованому позаду магазину «Продукти» на вул. Павла Глазового, 16А, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до директора магазину ОСОБА_4 , у ході словесної сварки, керуючись умислом на заподіяння останній тілесних ушкоджень, умисно завдав ОСОБА_4 одного удару пустою пляшкою з-під горілки, яку він тримав у руці, в потиличну область голови, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді забійної рани тім`яно-потиличної області голови праворуч, які згідно висновку судово-медичної експертизи №919 від 18.06.2019 року відносяться за своїм характером до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, за ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та підтвердив усі обставини його вчинення, що викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що близько 22 години 20 травня 2019 року він зі своїм товаришем у кафе «Фламінго» випили по пляшці пива, а потім пішли до магазину «Продукти» біля зупинки громадського транспорту «Вулиця Павла Глазового», де вони пили горілку у кафе, розташованому позаду магазину, поряд проходила директор магазину ОСОБА_4 , у нього з нею виник словесний конфлікт, з якого приводу він не пам`ятає, потім ОСОБА_4 повернулась до нього спиною, а він узяв пусту пляшку з-під горілки та вдарив її у потилицю, після чого залишив кафе, він щиро кається та просить суд не карати його суворо, оскільки дуже жалкує з приводу вчиненого та зробив для себе належні висновки, а також у повному обсязі визнає пред`явлені з боку потерпілої позовні вимоги про стягнення з нього на її користь 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди та 5250 грн. у відшкодування витрат, понесених на лікування, але не визнає вимог про стягнення з нього на користь потерпілої 2500 грн. за зіпсований одяг у зв`язку з тим, що остання не довела таких вимог у належний спосіб.

Потерпіла у судовому засіданні пред`явлений до обвинуваченого цивільний позов підтримала у повному обсязі та в обґрунтування вимог про стягнення з обвинуваченого 2500 грн. у відшкодування шкоди, завданої пошкодженням її одягу, пояснила, що цей одяг їй купувала дочка за кордоном, що під час вчинення щодо неї протиправних дій з боку обвинуваченого її одяг було зіпсовано, оскільки було залито її кров`ю.

Окрім показань обвинуваченого та потерпілої в цій частині, судом були досліджені письмові документи, які задовільно характеризують особу обвинуваченого за місцем його проживання, підтверджують відсутність у нього судимості, а також відповідні медичні довідки, які свідчать про те, що обвинувачений під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває (а.с.46-56).

Суд, ураховуючи думки всіх учасників судового провадження, повне визнання обвинуваченим вини, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та впевнився у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавленим права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому, враховуючи думку прокурора, потерпілої та обвинуваченого, у відповідності до положень ст. 349 КПК України вважає достатнім дослідження наступних доказів: показань обвинуваченого та показань потерпілої щодо вимог про стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної шкоди, завданої пошкодженням її одягу, а також письмових документів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем свого проживання, раніше не судимий, під наркологічним чи психіатричним наглядом не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, визнаються щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Таким чином, суд, ураховуючи викладені вище обставини у своїй сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді штрафу.

Щодо пред`явленого до обвинуваченого з боку потерпілої цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому остання просить суд стягнути з обвинуваченого на її користь 7750 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Позаяк обвинувачений визнав у повному обсязі пред`явлені до нього з боку потерпілої вимоги про стягнення з нього на її користь 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а відтак ці вимоги підлягають задоволенню на підставі ст. 206 ЦПК України.

Також обвинувачений у повному обсязі визнав розмір матеріальної шкоди у 5250 грн., витрачені потерпілою на лікування, тому ці вимоги також підлягають задоволенню на підставі ст. 206 ЦПК України.

Що ж до вимог про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої 2500 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням її одягу, суд приходить до такого.

Виходячи з положень ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Однак потерпіла не довела у належний спосіб як обставин зіпсування свого одягу у зв`язку з протиправними діями з боку обвинуваченого, у зв`язку з чим одяг став непридатним до вживання, так і вартості одягу, визначеної у позові, а відтак суд уважає цю частину вимог не доведеними, а відтак такими, що задоволенню не підлягають.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в розмірі 1700 грн. у дохід держави.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 5250 грн. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди, а всього стягнути 10250 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .