10.03.2020 Єдиний унікальний номер 205/1392/19
Провадження №1кп/205/279/20
Єд.унік.№205/1392/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Ленінський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих адвоката ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Дніпро, кримінальне провадження за обвинуваченням:

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Маріуполь Донецької області, громадянина України, не одруженого, раніше не засудженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст.146 ч.2, 127 ч.2 КК України;

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, раніше не засудженого, проживаючого в АДРЕСА_3 , зареєстрованого в АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст.146 ч.2, 127 ч.2 КК України;

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_11 , переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час, усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі іншу особу, заснував благодійну організацію «Благодійний фонд» «Крок в майбутнє Дніпро», з метою поміщення до нього соціально незахищених осіб начебто під приводом проходження реабілітації. Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі, обвинувачений ОСОБА_11 , діючи із корисливих мотивів, під приводом проходження реабілітації, в жовтні 2017 року помістив потерпілого ОСОБА_6 до благодійної організації «Благодійний фонд» «Крок в майбутнє Дніпро», який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-б та почав незаконно проти його волі утримувати за вказаною адресою з метою подальшого використання безоплатної праці останнього на будівельних майданчиках у м. Дніпро до 18 грудня 2018 року, тим самим порушивши передбачені Конституції України, гарантовані можливості потерпілого в реалізації ним таких конституційних прав і свобод як свобода та особиста недоторканність, свобода пересування вільний вибір місця проживання.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_11 , переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час, усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі чи викрадати іншу особу, вступив у попередню змову на викрадення та подальше незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 під приводом поміщення останнього до реабілітаційного центру із особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження. Для цього, співучасники злочину - обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, розуміючи, що для досягнення злочинної мети необхідна наявність місць утримання потерпілого, а також транспортних засобів для його доставки в ці місця, стали підшукувати засоби та знаряддя вчинення злочину, домовившись, що у якості транспорту будуть використовувати автомобіль «Део Ланос», зеленого кольору, а у якості місць утримання викраденої особи, будуть використовувати організацію «Благодійний фонд» «Крок в майбутнє Дніпро», розташовану за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, в кінці липня 2018 року, з метою викрадення потерпілого ОСОБА_9 , прибули за місцем його мешкання: АДРЕСА_5 , де звернулися до потерпілого з вимогою про швидке одягнення та вихід із будинку разом із ними. Розуміючи негативні наслідки для себе в разі непокори, потерпілий ОСОБА_9 , разом із обвинуваченим ОСОБА_11 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вийшов на вулицю, де знаходився автомобіль «Део Ланос», зеленого кольору, після чого співучасники злочину силою змусили потерпілого сісти на заднє пасажирське сидіння, тим самим порушивши передбачені Конституцією України гарантовані можливості потерпілого в реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування та вільний вибір місця проживання. Після цього, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілого ОСОБА_9 , утримуючи його у салоні вказаного вище автомобіля та не даючи йому можливості самостійно, на свій розсуд, керувати своїми діями та вільно переміщатися, почали перевозити його до заздалегідь підшуканого для скоєння злочину будинку. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи незаконно позбавляти волі ОСОБА_9 , прибули до місця його утримання, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б та утримуючи його за руки, перевели з автомобілю «Део Ланос», зеленого кольору до вказаного будинку, де продовжили утримувати його до 18 грудня 2018 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_11 , переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час, усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі чи викрадати іншу особу, вступив з обвинуваченим ОСОБА_12 у попередню змову на викрадення та незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_13 , під приводом поміщення останнього до реабілітаційного центру для подальшого отримання винагороди за його утримання від родичів останнього, а також використання безоплатної праці останнього на будівельних майданчиках. Для цього, співучасники злочину - обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , розуміючи, що для досягнення злочинної мети, необхідна наявність місць утримання потерпілого, а також транспортних засобів для його доставки в ці місця, стали підшукувати засоби та знаряддя вчинення злочину, домовившись, що у якості транспорту будуть використовувати автомобіль «Део Ланос», сірого кольору, а у якості місць утримання викраденої особи, будуть використовувати будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 02 серпня 2018 року, близько 00 годин, з метою викрадення потерпілого ОСОБА_13 , прибули за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_6 , де звернулися до потерпілого з вимогою про швидке одягнення та вихід із будинку разом із ними. Розуміючи негативні наслідки для себе в разі непокори, потерпілий ОСОБА_13 разом із обвинуваченими вийшов на вулицю, де знаходився автомобіль «Део Ланос», сірого кольору, після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 силою змусили потерпілого сісти на заднє пасажирське сидіння, тим самим порушивши передбачені Конституцією України гарантовані можливості потерпілого в реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування та вільний вибір місця проживання. Після цього, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілого ОСОБА_13 , утримуючи його у салоні вказаного вище автомобіля та не даючи йому можливості самостійно, на свій розсуд, керувати своїми діями та вільно переміщатися, почали перевозити його до заздалегідь підшуканого для скоєння злочину будинку, при цьому, під час переміщення потерпілого в автомобілі, обвинувачений ОСОБА_12 , з метою подолання опору потерпілого та усвідомлення ним реальності погроз фізичного насильства, спеціально защемив ноги ОСОБА_13 пасажирським кріслом. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи незаконно позбавляти волі ОСОБА_13 , прибули до місця його утримання, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б та утримуючи його за руки, перевели з автомобілю «Део Ланос», сірого кольору до вказаного будинку, де продовжили утримувати його до 12 години 01 грудня 2018 року, коли потерпілий ОСОБА_13 , будучи вивезеним на примусову працю до буд. АДРЕСА_3 , скориставшись можливістю втік.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , діючи із корисливих міркувань, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час, вступили між собою у попередню змову на катування потерпілого ОСОБА_7 , який перебував у реабілітаційному центрі, розташованому за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б, з метою примушування його до безоплатної праці на будівельних майданчиках, розташованих у м. Дніпро. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , 15 грудня 2018 року, в період часу з 18 години до 18 години 30 хвилин, перебуваючи за адресою: м.Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б, грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, передбачені Конституцією України, піддали потерпілого ОСОБА_7 катуванню, яке виразилось в умисному заподіянні сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання, з метою примушення потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього згоди на підпис документів, при цьому, обвинувачений ОСОБА_12 , маючи спортивний досвід у бійцівських видах, тобто будучи особою, спеціально навченою до нанесення тілесних ушкоджень, завдав мінімум три удари по життєво важливому органу - голові ОСОБА_7 , заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден обличчя, в той час як ОСОБА_11 погрожував фізичною розправою та примушував потерпілого підписати документи про добровільне знаходження останнього у реабілітаційному центрі та безоплатній праці на будівельних майданчиках розташованих у м.Дніпро.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_11 , переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час, усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі чи викрадати іншу особу, вступив у попередню змову на викрадення та подальше незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_14 під приводом поміщення останнього до реабілітаційного центру із особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження. Для цього, співучасники злочину - обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, розуміючи, що для досягнення злочинної мети, необхідна наявність місць утримання потерпілого, а також транспортних засобів для його доставки в ці місця, стали підшукувати засоби та знаряддя вчинення злочину, домовившись, що у якості транспорту будуть використовувати невстановлений під час досудового слідства автомобіль, а у якості місць утримання викраденої особи, будуть використовувати організацію «Благодійний фонд» «Крок в майбутнє Дніпро», розташовану за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, у жовтні 2018 року, в нічний час, з метою викрадення потерпілого ОСОБА_14 , прибули за місцем його мешкання: АДРЕСА_7 , де звернулися до потерпілого з вимогою про швидке одягнення та вихід із будинку разом із ними. Розуміючи негативні наслідки для себе в разі непокори, потерпілий ОСОБА_14 , разом із обвинуваченим ОСОБА_11 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вийшов на вулицю, де знаходився невстановлений під час досудового розслідування автомобіль, після чого співучасники злочину силою змусили потерпілого сісти на заднє пасажирське сидіння, тим самим порушивши передбачені Конституцією України гарантовані можливості потерпілого в реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування та вільний вибір місця проживання. Після цього, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілого ОСОБА_14 , утримуючи його у салоні вказаного вище автомобіля та не даючи йому можливості самостійно, на свій розсуд, керувати своїми діями та вільно переміщатися, почали перевозити його до заздалегідь підшуканого для скоєння злочину будинку. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи незаконно позбавляти волі ОСОБА_14 , прибули до місця його утримання, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б та утримуючи його за руки, перевели з невстановленого в ході досудового слідства автомобілю до вказаного будинку, де продовжили утримувати його до 18 грудня 2018 року.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_11 , переслідуючи корисливі мотиви, при невстановлених слідством обставинах та невстановлений слідством час, усвідомлюючи, що за законом він не має права позбавляти волі чи викрадати іншу особу, вступив у попередню змову на викрадення та подальше незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_8 під приводом поміщення останнього до реабілітаційного центру із особою, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження. Для цього, співучасники злочину - обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, розуміючи, що для досягнення злочинної мети, необхідна наявність місць утримання потерпілого, а також транспортних засобів для його доставки в ці місця, стали підшукувати засоби та знаряддя вчинення злочину, домовившись, що у якості транспорту будуть використовувати невстановлений під час досудового слідства автомобіль, а у якості місць утримання викраденої особи, будуть використовувати організацію «Благодійний фонд» «Крок в майбутнє Дніпро», розташовану за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, в ніч з 30 на 31 жовтня 2018 року, з метою викрадення потерпілого ОСОБА_8 , прибули за місцем його мешкання: АДРЕСА_8 , де звернулися до потерпілого з вимогою про швидке одягнення та вихід із будинку разом із ними. Розуміючи негативні наслідки для себе в разі непокори, потерпілий ОСОБА_8 , разом із обвинуваченим ОСОБА_11 та особою, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, вийшов на вулицю, де знаходився невстановлений під час досудового розслідування автомобіль, після чого співучасники злочину силою змусили потерпілого сісти на заднє пасажирське сидіння, тим самим порушивши передбачені Конституцією України гарантовані можливості потерпілого в реалізації ним таких конституційних прав і свобод як, свобода та особиста недоторканність, свобода пересування та вільний вибір місця проживання. Після цього, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали виділені в окреме провадження, продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілого ОСОБА_8 , утримуючи його у салоні вказаного вище автомобіля та не даючи йому можливості самостійно, на свій розсуд, керувати своїми діями та вільно переміщатися, почали перевозити його до заздалегідь підшуканого для скоєння злочину будинку. Продовжуючи вчиняти злочин, обвинувачений ОСОБА_11 та особа, відносно якої матеріали справи виділені в окреме провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи незаконно позбавляти волі ОСОБА_8 , прибули до місця його утримання, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул.Трифона Гладченко 23-Б та утримуючи його за руки, перевели з невстановленого в ході досудового слідства автомобілю до вказаного будинку, де продовжили утримувати його до 18 грудня 2018 року.

Вказані дії ОСОБА_11 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а також за ч.2 ст.127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Вказані дії ОСОБА_12 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі та викрадення людини, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а також за ч.2 ст.127 КК України, як катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

23 грудня 2019 року, між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0002746, а також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за вчинені злочини, а саме: за ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки; за ч.2 ст.127 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі строком на 5 років; на підставі ст.75 КК України звільнити їх від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вони протягом 3 років іспитового строку не вчинять нового злочину, з покладенням на них обов`язків, передбачених ст.76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити кожному з обвинувачених узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.146 ч.2, 127 ч.2 КК України визнають повністю; цілком розуміють права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом та наполягають на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Захисники обвинувачених адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , підтримали позицію обвинувачених і просили суд затвердити укладену між прокурором та обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 угоду про визнання винуватості.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також представник потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_10 , не заперечували проти укладення угоди та в судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченими та прокурором.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, які не заперечували щодо затвердження судом угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Згідно з ч.3 ст.474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146 КК України, тобто у незаконному позбавлення волі та викраденні людини, вчиненому з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, а також ч.2 ст.127 КК України, у катування, тобто умисному заподіянні сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв, з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченими, визначена у межах санкцій ст.146 ч.2, 127 ч.2 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченим ОСОБА_11 , а також ОСОБА_12 узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 грудня 2019 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 та обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у кримінальному провадженні №0002746 від 01 грудня 2018 року.

ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.146 ч.2, 127 ч.2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 грудня 2019 року покарання:

-за ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;

-за ч.2 ст.127 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_11 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_11 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо ОСОБА_11 - скасувати.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити з-під варти негайно, в залі суду.

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.146 ч.2, 127 ч.2 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 грудня 2019 року покарання:

-за ч.2 ст.146 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки;

-за ч.2 ст.127 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України, ОСОБА_12 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_12 наступні обов`язки: періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, обраний щодо ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - скасувати.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим та прокурором виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1