Справа № 201/4977/20
Провадження № 1-кс/201/1916/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000809,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 29.05.2020 надійшла заява ОСОБА_3 про відвід прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000809. В обґрунтування поданої заяви, заявник посилається на те, що 15 травня 2018 року йому прокурором ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001155 від 18 вересня 2017 року. 22 червня 2018 року матеріали відносно нього було виділено з кримінального провадження № 0001155 у окреме кримінальне провадження № 0000809 та в цей же день повідомлено про закінчення досудового розслідування. 16 липня 2018 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000809, який був складений та затверджений прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 19 грудня 2019 року обвинувальний акт було повернути прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України. 14 лютого 2020 року він звернувся до процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000809 прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 з клопотанням про закриття кримінального провадження, однак дане клопотання розглянуто не було. Також заявник звертався із скаргою на недотримання розумних строків під час досудового розслідування. Відповіді на вказані звернення заявником отримано після оскарження останніх до слідчого судді. Вважав, що процесуальним керівником ігноруються вимоги Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом № 139 ГПУ від 06.04.2016, стосовно внесення до реєстру відомостей про повернення обвинувального акта, зокрема, упродовж 24 годин з моменту надходження із суду матеріалів до прокурора - 19.02.2020, він не вніс до реєстру відомості про повернення судом обвинувального акта і станом на 23.03.2020, що призводить до фактичного порушення розумних строків досудового розслідування. Адже, при внесенні таких відомостей з 20.02.2020 почався б перебіг строку досудового розслідування і станом на 23.03.2020 такий строк становив би 70 днів (38 днів досудового розслідування 2018 року + 32 дні досудового розслідування 2020 року), що перевищує двомісячний строк досудового розслідування, встановлений ст. 219 КПК України, і у свою чергу, зумовлює закриття кримінального провадження за строками і обов`язок прокурора розглянути відповідне клопотання сторони захисту. Указані обставини викликають сумнів у заявника у неупередженості прокурора, що є достатніми підставами для відводу останнього.
Представник заявника 03.06.2020 надав заяву в якій просив розглядати заяву в судовому засіданні без його участі, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану заяву без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області 03.06.2020 в судове засідання не з`явився, про дату розгляду скарги був повідомлений належним чином (в справі є відповідні підтвердження).

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає, що її слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КПК України, заяви про відвід слідчого, прокурора у кримінальному провадженні під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Згідно ст. 77 КПК України, встановлений вичерпний перелік підстав, які перешкоджають подальшої участі слідчого, прокурора у кримінальному провадженні, зокрема: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Судом встановлено, що 15 травня 2018 року заявнику прокурором ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001155 від 18 вересня 2017 року.
22 червня 2018 року матеріали відносно нього було виділено з кримінального провадження № 0001155 у окреме кримінальне провадження № 0000809 та в цей же день повідомлено про закінчення досудового розслідування.
16 липня 2018 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні № 0000809, який був складений та затверджений прокурором прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4
19 грудня 2019 року обвинувальний акт було повернути прокурору у зв`язку із його невідповідністю вимогам КПК України.
14 лютого 2020 року заявник звернувся до процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000809 прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 з клопотанням про закриття кримінального провадження, однак дане клопотання розглянуто не було.
14 квітня 2020 року заявник звернувся до прокурора Дніпропетровської області зі скаргою на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування у кримінальному провадженні однак дана скарга розглянута не було.
Згодом поштою заявник отримав листа за підписом начальника відділу прокуратури області від 12.05.2020 № 04/2/7-2-73-20 про те, що його звернення щодо недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000809 від 22.06.2018, розглянуто.
Також в цьому листі вказано, що прокуратурою Дніпропетровської області у вказаному кримінальному провадженні визначено підслідність за територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві.
Частиною 2 статті 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Згідно із ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Як встановлено, досудове розслідування у кримінальному провадженні звершене у формі складення відносно ОСОБА_3 обвинувального акту, який 12.07.2018 був направлений до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, а після повернення відповідною ухвалою суду від 19.12.2019, був отриманий прокурором 19.02.2020. Після того досудове розслідування не поновлювалося (зокрема, для проведення додатковий необхідних слідчих дій).

Слідчий суддя, розглядаючи указану скаргу, вважає за необхідне звернути увагу на порушення з боку сторони обвинувачення права підозрюваного ОСОБА_3 , які призвели до правової невизначеності для нього.

Правова визначеність являє собою сукупність вимог до діяльності органів державної влади, змісту правових актів, здійснення судочинства та правозастосовної діяльності в цілому. Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.).

Слушними є зауваження заявника про те, шо у порушення вимог Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом № 139 ГПУ від 06.04.2016, прокурором не внесені відомості до ЄРДР про повернення обвинувального акту 19.02.2020, оскільки згідно з вимог пп. 1 п. 3 розділу І Положення до реєстру вносяться відомості про повернення судом кримінального провадження, обвинувального акту упродовж 24 годин з моменту надходження із суду матеріалів до прокурора.

Подальші дії процесуального керівника після повернення обвинувального акту судом першої інстанції мали бути направлені на усунення його недоліків і приведення у відповідність до вимог ст. 291 КПК України та направлення обвинувального акту до суду або ж на реалізацію повноважень щодо подання апеляційної скарги на ухвалу суду, чого зроблено не було. Через це підозрюваний ОСОБА_3 залишився у стані правової невизначеності щодо підстав подальшого його захисту від обвинувачення.

Крім того, слід зазначити, що заявник вже звертався до слідчого судді із заявою про відвід прокурора ОСОБА_4 , що може вказувати на недовіру ОСОБА_3 зазначеному прокурору.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість даної заяви про відвід прокурора і наявність підстав для її задоволення судом, оскільки судом встановлені інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви заявника в неупередженості прокурора у даному кримінальному провадженні.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 77, 80-81, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_3 про відвід прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000809 задовольнити.

Відвести прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 від здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні № 0000809.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1