Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
справа № 215/3079/20 провадження 1-кп/215/591/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Тернівський районний суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №6 в приміщенні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області угоду про визнання винуватості, укладену між підозрюваним ОСОБА_5 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000629 від 16.04.2019р. по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, українця, на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуваючого, пенсіонера, непрацездатних осіб на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:
Суд визнав доказаним, що ОСОБА_6 згідно наказу Облсобеза за №125 від 08.08.1977р. призначений на посаду директора «Криворізького будинку інтернату для осіб похилого віку».

Рішенням Дніпропетровської обласної ради від 10.06.2009р. № 562-19/V «Криворізький будинок інтернат для осіб похилого віку» перейменовано у комунальний заклад «Криворізький психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради».

Відповідно до статуту комунального закладу «Криворізький психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», ОСОБА_6 , як директор комунального закладу «Криворізький психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» (далі - Заклад), будучи ознайомленим з вищевказаним нормативним актом, є посадовою особою обласних комунальних підприємств, закладів та установ, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Дніпропетровської області, має певні посадові повноваження, щодо безпосереднього здійснення поточного управління (керівництва) Закладом, використання та зберігання закріпленого за Закладом комунального майна, представлення Закладу у відносинах з підприємствами, установами, організаціями та розпоряджатися в установленому законодавством порядку його майном і коштами, укладання договорів, приймання рішень з питань забезпечення діяльності Закладу, погодження з Дніпропетровською обласною радою продаж і списання майна, здачу його в оренду та під заставу, укладання господарських та інших угод на найбільш вигідних для закладу умовах, діяти на підставі єдиноначальності.

Таким чином, ОСОБА_6 відповідно до ст. 18 КК України є службовою особою, яка зобов`язана діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі рішення Глеюватської сільської ради народних депутатів від 03.04.1992р. № ХІУ сесії ХХІ скликання, «Криворізькому психоневрологічному будинку інтернату» в межах плану землекористування радгоспу «Веселі Терни» надано у постійне користування землю загальною площею 19,5 га, про що видано Державний акт на право постійного користування землею ДП Кв 000075.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, однак не пізніше 14.04.2014р., у директора Закладу ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на складання договору про сумісну обробку земельної ділянки та умисного внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, щодо площі земельної ділянки, визначивши її розміри на власний розсуд, а саме 32,806 га, з метою збільшення обсягу обробляємої території та як результат збільшення прибутку від її використання.

З метою реалізації виниклого злочинного умислу, ОСОБА_6 підшукав приватного підприємця ОСОБА_7 ІПН НОМЕР_1 , що діє на підставі свідоцтва про Державну реєстрацію № НОМЕР_2 , виданого 19.03.2013 Виконкомом Криворізької міської ради Дніпропетровської області, з яким домовився про укладення договору про сумісну обробку земельної ділянки, яка знаходиться на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області. При цьому, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що площа земельної ділянки, яка перебуває у постійному користуванні закладу складає 32,806 га, тим самим надав йому недостовірні відомості.

У невстановлений в ході досудового розслідування період часу, однак не пізніше 14.04.2014р., директор Закладу, ОСОБА_6 , будучи службовою особою, посягаючи на суспільні відносини, перебуваючи за місцем здійснення діяльності в приміщенні Закладу, що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Треньова, 15, будучи уповноваженим на представлення Закладу у відносинах з підприємствами, установами, організаціями та розпорядження в установленому законодавством порядку його майном, укладати договори, шляхом використання свого службового становища, на підставі усної домовленості з приватним підприємцем ОСОБА_7 , достовірно знаючи що згідно Державного акту на право постійного користування ДП № 000075 від 13 березня 1995 року, земельна ділянка, яка знаходиться на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області і яка знаходиться у постійному користуванні Закладу, має загальну площу 19,5 га, будучи уповноваженим на складання офіційних документів, умисно вчинив службове підроблення, а саме зазначив завідомо неправдиві відомості в офіційний документ, а саме договір про сумісну обробку земельної ділянки №1 від 14.04.2014, вказавши в розділі договору «Мета договору», що площа земельної ділянки, яка розташована на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області і яка знаходиться у постійному користуванні Закладу, згідно Державного акту на право постійного користування ДП № 000075 від 13.03.1995 р., складає 32,806 га.

Після чого, надав вказаному договору необхідних реквізитів офіційних документів, шляхом посвідчення вказаного офіційного документу своїм особистим підписом та відтиском печатки Закладу. Таким чином ОСОБА_6 , склав завідомо неправдивий офіційний документ.

Діючи далі, ОСОБА_6 передав складений ним офіційний документ приватному підприємцю ОСОБА_7 , який в свою чергу будучи впевненим в справжності складеного документу, посвідчив його шляхом накладання особистого підпису та відтиском печатки «ПП ОСОБА_7 », тим самим уклав договір про сумісну обробку земельної ділянки.

На підставі складеного підробленого договору в період часу з 14.04.2014р. по 28.08.2018р. приватним підприємцем ОСОБА_7 , виконувались роботи сільськогосподарської діяльності на земельній ділянці, загальною площею 32,806 га, яка є на 13,306 га більшою ніж площа земельної ділянки, яка фактично перебувала на законних підставах у постійному користуванні Закладу.

Крім того, ОСОБА_6 , уклавши строковий договір №351 від 16.11.2015р., згідно якого останнього призначено на посаду директора комунального закладу «Криворізький психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради» та статуту закладу, з яким він був ознайомлений раніше, тобто останній був відповідно до ст. 18 КК України службовою особою, яка зобов`язана діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, у невстановлений в ході досудового розслідування період часу, але не пізніше 03.09.2018р., директор Закладу, ОСОБА_6 продовжуючи свою злочинну діяльність, об`єднану єдиним злочинним умислом, направлену на незаконне використання 13,306 га землі, будучи службовою особою, посягаючи на суспільні відносини, перебуваючи за місцем здійснення діяльності в приміщенні комунального закладу «Криворізький психоневрологічний інтернат» Дніпропетровської обласної ради», що розташований за адресою: м. Кривий Ріг, Тернівський район, вул. Треньова, 15, на підставі звернення приватного підприємця ОСОБА_7 про розгляд питання на предмет подовження строку дії договору №1 від 14.04.2014р., про сумісну обробку земельної ділянки ще на 5 років, достовірно знаючи що згідно Державного акту на право постійного користування ДП № 000075 від 13.03.1995 р., земельна ділянка, яка знаходиться на території Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області і яка знаходиться у постійному користуванні Закладу, має загальну площу 19,5 га, будучи уповноваженим на складання офіційних документів, умисно вчинив службове підроблення, а саме вказавши завідомо неправдиві відомості в офіційний документ - додаткову угоду №1 від 03.09.2018р. до договору про сумісну обробку земельної ділянки №1 від 14.04.2014р.

При цьому, ОСОБА_6 зазначив в розділі «1», що керуючись умовами договору про сумісну обробку земельної ділянки №1 від 14.04.2014р., розділ «Строк дії договору» враховуючи те, що сторони протягом терміну дії договору не порушували його умови та письмове звернення підприємця про намір продовжити строк дії договору, сторони вирішили продовжити строк дії договору №1 від 14.04.2014р. про сумісну обробку земельної ділянки ще не 5 років.

Після того, ОСОБА_6 передав складений ним офіційний документ приватному підприємцю ОСОБА_7 , який в свою чергу будучи впевненим в справжності складеного документу, посвідчив його шляхом накладання особистого підпису та відтиском печатки «ПП ОСОБА_7 », тим самим уклав додаткову угоду №1 до договору про сумісну обробку земельної ділянки №1 від 14.04.2014р.

В період з 03.09.2018р. приватним підприємцем ОСОБА_7 , виконуються роботи сільськогосподарської діяльності на земельній ділянці, загальною площею 32,806 га, яка є на 13,306 га більшою ніж площа земельної ділянки яка перебуває у постійному користуванні Закладу.

Вказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України, за ознаками складання службовою особою завідома неправдивих офіційних документів.

21.05.2020р. у даному кримінальному провадженні між підозрюваним ОСОБА_6 , захисником підозрюваного адвокатом ОСОБА_4 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 в порядку, передбаченому положеннями ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про визнання винуватості, в якій відповідно до вимог ст. 472 КПК України, виклали формулювання підозри та правову кваліфікацію дій підозрюваного за ч. 1 ст. 366 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, при цьому підозрюваний ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 366 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке обвинувачений ОСОБА_6 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 510 грн.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про визнання винуватості з підозрюваним та захисником підозрюваного, дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді, покарання та інші, передбачені угодою, заходи.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, укладену між ним та прокурором, і призначити йому, узгоджену в угоді, міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди. До того ж зазначив, що здатний реально виконати взяті на себе, відповідно до угоди, зобов`язання. Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 також просить затвердити вказану угоду про визнання винуватості.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винним, відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст, укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, прокурор, в свою чергу, цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, що визначені положеннями ст. 65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , відповідають вимогам КПК України та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, а саме складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.

Згідно положень угоди про визнання винуватості ОСОБА_6 слід призначити, узгоджену сторонами угоди, міру покарання, у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що складає 510 грн.

Керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 469, 473 - 475 КПК України, суд, -

п р и г о в о р и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.05.2020р. у кримінальному провадженні за №1-кп/215/591/20 (справа№215/3079/20), зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000629 від 16.04.2019р., укладену між підозрюваним ОСОБА_6 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , у присутності захисника підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, та призначити йому, узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості від 21.05.2020р., покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в дохід держави, що на день постановлення вироку становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу, не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя: