ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 192/155/18 (пр. № 1-кп/201/800/2020), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052, №0000097 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, одруженого, раніше судимого: 23 грудня 2005 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, 11 квітня 2006 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок змінено в частині виключення конфіскації майна, в іншій частині залишено без змін, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, 17 січня 2018 року приблизно о 11 годині 15 хвилин прибув до магазину «Світлана», що знаходиться за адресою: с. Надіївка, вулиця Будівельників, буд. № За, Солонянського району, Дніпропетровської області, де реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, діючи умисно із корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу з вітрини магазину, взяв товар, тим самим таємно викрав чуже майно яке належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: харчовий контейнер з нержавіючого металу об`ємом 3 літри вартість якого становить 340 гривень 00 копійок. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим майном з місця скоєння злочину зник.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 , 09 лютого 2018 року близько 17 години 00 хвилин, маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна, із корисливих спонукань з метою особистої наживи, прийшов до території подвір`я домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_2 , яке належить потерпілому ОСОБА_6 , де шляхом вільного доступу таємно повторно викрав металевий кутник довжиною 3,5 м., шириною 75x75x5мм., б/в. без пошкоджень, вартістю 477 гривень 99 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме через огорожу руками дістав вказаний кутник, який знаходився на території подвір`я біля присадибної ділянки, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим зник, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду на суму 477 гривень 99 копійок, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинення ним діянь та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності притягувався, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся у скоєному, раніше судимий, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 іншого покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а також пов`язаного з реальним його відбуттям, при цьому, призначення такого покарання є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки у виді: періодичного з`явлення для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлення уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази 1 металевий кутик довжиною 3,5м. шириною 75х75 мм.; харчовий контейнер з нержавіючого металу об`ємом 3 літри залишити за належністю власникам. СD - диск з відеозаписом камери відеоспостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи на загальну суму 370 грн. (триста сімдесят гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.
Головуючий - суддя: ОСОБА_1