Справа № 488/3372/19
Провадження № 1-кп/488/229/20
В И Р О К
іменем України

30.03.2020 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянин України, освіта неповна середня, офіційно не працевлаштований, неодружений, місця реєстрації не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий:

- 29 вересня 2009 року Іллічівським районним судом Одеської області за ст.186 ч.1, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік;

- 19 вересня 2012 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.309 ч.1, ст.71 КК України до 3 років 8 місяців позбавлення волі; звільнений 15 липня 2014 року на підставі ухвали Бердянського міського суду Запорізької області від 07 липня 2014 року на підставі п.А ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

- 09 квітня 2015 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ст.185 ч.2, ч.3, ст.70 ч.1 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 20 березня 2018 року за відбуттям строку покарання;

- 06 лютого 2020 року Заводським районним судом м.Миколаєва за ст.185 ч.2, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 липня 2019 року за № 0001361,

в с т а н о в и в :

14 липня 2019 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де під приводом здійснення телефонних дзвінків попросив у своєї співмешканки ОСОБА_5 у тимчасове користування мобільний телефон марки «Samsung» модель «S5» вартістю 766 грн. 66 коп.

ОСОБА_5 , довіряючи ОСОБА_4 та будучи впевненою, що той в подальшому поверне її телефон, надала його останньому.

Проте ОСОБА_4 , отримавши мобільний телефон, ОСОБА_5 його не повернув, а, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на протиправне заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою останньої, повторно заволодів телефоном, після чого з місця події зник та розпорядився майном потерпілої ОСОБА_5 на власний розсуд, чим завдав останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав повністю та показав, що у вказані день та час перебував за місцем свого тимчасового проживання. Дійсно потерпіла надала йому в користування належний їй мобільний телефон «Самсунг Galaxy» білого кольору. Спершу він користувався вказаним телефоном, а згодом зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_6 , який шукав телефон для матері, і продав ОСОБА_6 телефон ОСОБА_7 за 600 грн. Коли потерпіла про це дізналася, вона написала заяву до поліції, втім протягом 1-2 днів він повернув їй телефон.

Як слідує з розписки потерпілої ОСОБА_5 від 31 липня 2019 року, остання отримала від працівників поліції належний їй мобільний телефон марки «Самсунг».

На підставі ч.3 ст.349 КПК України дослідження інших доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним.

Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання про винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та кваліфікує його дії як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисне корисливе кримінального правопорушення середньої тяжкості, має ряд не знятих і не погашених у встановленому законом порядку судимостей, у тому числі і за злочини аналогічної спрямованості.

Одночасно суд також зважає на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненому, вжив активних заходів до повного відшкодування заподіяної матеріальної шкоди шляхом повернення майна, за місцем проживання дільничним офіцером поліції характеризується посередньо.

Обставин, які б згідно зі ст.67 КК України обтяжували покарання, не встановлено.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку, що досягти мети виправлення ОСОБА_4 та запобігти вчиненню ним нового кримінального правопорушення можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства, відтак, йому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції відповідної норми закону про кримінальну відповідальність із застосуванням правил ч.4 ст.70 КК України до останнього вироку.

При цьому, з метою забезпечення своєчасного звернення до виконання вироку, яким обвинувачений засуджується до позбавлення волі, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» до набрання даним вироком законної сили.

Питання щодо процесуальних витрат на залучення експерта суд вирішує за правилами ч.2 ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

В порядку ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, даний вирок та вирок Заводського районного суду м.Миколаєва від 06 лютого 2020 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ст.185 ч.2 КК України зі звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням на строк два роки та покладенням обов`язків, передбачених п.1, п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, виконувати окремо.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Початок відбування ОСОБА_4 строку покарання обраховувати з дня ухвалення вироку з 30 березня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням товарознавчої експертизи № 440 від 31 липня 2019 року в сумі 1 256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1