Провадження № 1-кп/592/317/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002591 від 02.09.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердянськ, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працездатного, працюючого ФОП ОСОБА_4 , раніше не судимого, паспорт громадянина України НОМЕР_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_6 ,
а також:
представника потерпілих адвоката ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановив:

25.08.2019 в невстановлений під час досудового розслідування час, ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де він мешкає спільно зі своєю дружиною та малолітнім сином. Достовірно знаючи про наявність у вказаній квартирі золотих виробів які належать його дружині ОСОБА_8 у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, з корисливою метою і а мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 користуючись тим, що в нього є ключі від квартири в якій він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 і він безперешкодно може потрапити в середину, шляхом вільного доступу та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись за вищевказаною адресою, викрав золоті вироби, що належали його дружині ОСОБА_8 у відповідності з переліком висновку експерта № 19/1 19/1 1-1/1939е від 11.09.2019, на загальну суму 31033,43 грн. а саме:
1. Підвіска (конструктивне виконання: у формі ведмежого клику), вироблена із золота, 750 проба, вагою 5,53 грами, вартістю 9475,52 грн.;
2. Кулон вироблений з золота 585 проби, вагою 0,96 грам, вартістю 1283,5 грн.;
3. Сережки, вироблені з золота в кількості 3 шт. (2 пари і один полупарок), 585 проби, загальною вагою 8,72 грами, вартістю 11654,37 грн.;
4. Сережки, вироблені з золота 585 проби, вагою 6,45 грами, 8620,49 грн.
Після цього, отримавши реальну можливість користуватися та розпоряджатися викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та заклав викрадені ювелірні вироби до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шо знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Харківська,4.
Окрім, цього 29.08.2019 в невстановлений під час досудового розслідування час, ОСОБА_3 перебуваючи в кв. АДРЕСА_3 де мешкає його тесть Мороз 1.1. ОСОБА_3 достовірно знав, що у його тестя у вказаній квартирі зберігаються грошові кошти та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно, повторно, з корисливою метою та мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_3 знаходячись в квартирі по АДРЕСА_4 , шляхом вільного доступу та користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав грошові кошти в сумі 18000 грн. та 1000 доларів США, що згідно інформації про офіційний курс гривні до іноземної валюти, станом на 29.08.2019 становить 25221 грн. 80 коп. що належали його тестю ОСОБА_9 .
Після цього, отримавши реальну можливість користуватися та розпоряджатися викраденим майном, з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився на власний розсуд.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого:

-внаслідок вчинення умисних дій, які виразилися у таємному викраденні чужого майна належного ОСОБА_8 , на загальну суму 31033,43 грн., ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

-внаслідок вчинення умисних дій, які виразилися у повторному, таємному викраденні чужого майна належного ОСОБА_9 , на загальну суму 18000 грн. та 1000 доларів США, що згідно інформації про офіційний курс гривні до іноземної валюти, станом на 29.08.2019 становить 25221 грн. 80 коп. ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, - тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

Під час судового розгляду кримінального провадження 07.07.2020 між потерпілими у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов угоди, потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_3 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 примирився та вибачився перед потерпілими, а останні морально задоволені поведінкою обвинуваченого та не мають до нього претензій матеріального чи морального характеру, при цьому, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинуваченння беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень та правову кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України.
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинний понести за вчинення ним кримінальних правопорушень, а саме: за ч. 1 ст. ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень, за ч.2 ст.185 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 гривень.
Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто однієї тисячі сімсот гривень.
Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілим та обвинуваченому.
У судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним по пред`явленому обвинуваченню за частинами 1, 2 статті 185 Кримінального кодексу України, погодився на призначення узгодженого покарання, зазначив, що укладення угоди є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. У вчиненому щиро каявся, зазначив, що він добровільно відшкодував завдану моральну та матеріальну шкоду.
Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та їх представник ОСОБА_7 просили затвердити угоду про примирення. Зазначали, що їм зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені частиною 1 статті 473 КПК України. Завдана кримінальними правопорушеннями шкода обвинуваченим відшкодована повністю. Цивільні позови просили залишити без розгляду.

Прокурор просила затвердити угоду про примирення і призначити узгоджене сторонами угоди покарання, оскільки її умови не суперечать вимогам закону та не порушують права сторін угоди.

За вимогами частини 5 статті 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України, Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком та нетяжким злочином, відтак згідно частини 3 статті 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про примирення.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання та можливість його понести.

Роз`яснивши положення частини 5 статті 474 КПК України судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені зазначеною нормою, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено обвинуваченим та потерпілими у судовому засіданні.

Потерпілі розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені пунктом 2 частини 1 статті 473 КПК України.

Обвинувачений ознайомлений зі статтею 389 - 1 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за умисне невиконання угоди про визнання винуватості.

Суд зазначає, що зміст угоди відповідає вимогам статті 471 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирилися та добровільно уклали угоду про примирення, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим можуть бути виконані повністю. Крім того, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлені.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повне визнання своєї вини, повне та добровільне відшкодування завданого збитку, молодий вік.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, передбаченого угодою, на підставі статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим є кримінальним проступком та нетяжким злочином.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у нарколога і психіатра не перебуває, працевлаштований.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого, даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженого покарання.

Санкція частини 1 статті 185 КК України у редакції Закону України № 2617-VIII передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років ; на момент вчинення кримінального правопорушення санкція статті діяла у редакції Закону України від 15.04.2008 № 270-VI «Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності» і передбачала штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Отже, визначаючи розмір штрафу, ураховуючи положення частини 2 статті 4, статті 5 КК України та беручи до уваги, що закон про кримінальну відповідальність, що посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, суд визначає розмір штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у редакції Закону № 270-VI, який діяв на момент вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи наявні у справі обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який в судовому засіданні давав послідовні правдиві показання, що підтверджує його щире розкаяння у вчиненому, відсутності тяжких наслідків від вчиненого, який є особою соціально спрямованою на зайняття суспільно корисною працею, має сім`ю, суд приходить до переконання про можливість застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції статті ч. 2 ст. 185 КК України та визначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, таке покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, відображатиме гуманне ставлення держави до особи, яка вчинила кримінальне правопорушення з урахуванням досліджених обставин.

В матеріалах кримінального провадження потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були заявлені цивільні позови, щодо відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої кримінальними правопорушеннями. У судовому засіданні потерпілі та їх представник заявили, що вони примирились з обвинуваченим, він повністю відшкодував їм моральну та матеріальну шкоду, в зв`язку з чим просили цивільні позови залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Зважаючи на викладене та позицію потерпілої сторони, суд приходить до висновку про можливість залишення позовів потерпілих без розгляду.

Речові докази: лазерний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити у матеріалах кримінального провадження; підвіску (кулон) золотий в кількості 1 шт. вироблений з золота 585 проби, вагою 4,03 грами; підвіску у формі Ведмежого клику, вироблена із золота, 750 проба, вагою 5,53 грами та кулон у ньому вироблений з золота 585 проби, вагою 0,96 грам; ланцюжок, вироблений із золота 585 проби, вагою 13,95 грами; сережки, вироблені з золота в кількості 3 шт. (2 пари і один полупарок), 585 проби, загальною вагою 8,72 грами; сережки, вироблені з золота 585 проби, вагою 6,45 грами залишити потерпілій ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати за проведення експертизи необхідно стягнути з ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України.

Підстави для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись частиною 2 статті 373, статтями 374, 474,475 Кримінального процесуального одексу України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 07.07.2020 між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002591 від 02.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.;

за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільні позови ОСОБА_9 та ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за залучення експерта для проведення товарознавчої експертизи в сумі 471 грн. 03 коп.

Речові докази: лазерний диск з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити у матеріалах кримінального провадження; підвіску (кулон) золотий в кількості 1 шт. вироблений з золота 585 проби, вагою 4,03 грами; підвіску у формі Ведмежого клику, вироблена із золота, 750 проба, вагою 5,53 грами та кулон у ньому вироблений з золота 585 проби, вагою 0,96 грам; ланцюжок, вироблений із золота 585 проби, вагою 13,95 грами; сережки, вироблені з золота в кількості 3 шт. (2 пари і один полупарок), 585 проби, загальною вагою 8,72 грами; сережки, вироблені з золота 585 проби, вагою 6,45 грами залишити потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1