Справа № 342/730/20
Провадження № 1-кп/342/141/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_7 ,

представник потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Городенка кримінальне провадження №0000083 від 13.04.2020 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Полінчет Іркутської області Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , який утримується в установі виконання покарань №12

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, українця, уродженцяс. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , який утримується в установі виконання покарань №12

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Городенківського районного суду перебуває зазначене кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.146, ч.3ст.189 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про обрання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.04.2020 приблизно об 14:00 год. ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_9 перебували у приміщенні літньої кухні домогосподарства ОСОБА_10 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де спільно розпивали спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_9 відправився до магазину, щоб придбати цигарки. Коли ОСОБА_9 повернувся з магазину до приміщення літньої кухні вищевказаного господарства, ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, натомість повторно, за попередньою змовою із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, реалізовуючи свій єдиний злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення схопили потерпілого ОСОБА_9 та погрожуючи йому застосуванням фізичного насильства і вбивством, незаконно його утримуючи в приміщенні літньої кухні, не даючи можливості покинути приміщення та вільно пересуватись по території домогосподарства ОСОБА_10 , вимагали в потерпілого грошові кошти в сумі 5000 грн., при цьому ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар кулаком правої руки в ділянку голови, а встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, наніс потерпілому ОСОБА_9 один удар в обличчя дерев`яною качалкою для тіста, яку він попередньо знайшов в приміщенні кухні. Після цього, ОСОБА_4 взявши в руки кухонний ніж, що знаходився на столі кухні, погрожуючи потерпілому спричиненням тілесних ушкоджень та вбивством, вихопив з рук потерпілого ОСОБА_9 належний йому мобільний телефон марки «Meizu» модель «M5 Note» вартістю 1016,67 грн. із сім карткою ТзОВ «Лайфсел», вартістю 35 грн. без грошових коштів на ній та разом із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, утримували потерпілого ОСОБА_9 за допомогою фізичної сили проти його волі. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 діючи повторно, спільно із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, погрожуючи потерпілому ОСОБА_9 вбивством, висунули йому вимогу зателефонувати до своїх батьків та інших близьких родичів, для того щоб останні перерахували на банківську карту потерпілого грошові кошти в розмірі 5000 грн., якими в подальшому ОСОБА_4 та встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, мали намір заволодіти. Під час телефонної розмови потерпілого ОСОБА_9 з родичами, ОСОБА_4 спільно із встановленою слідством особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою вимагання грошових коштів, наносили ОСОБА_9 численні удари руками та ногами в різні частини тіла, від яких потерпілий кричав та просив про їх припинення. В свою чергу потерпілий ОСОБА_9 побоюючись за своє життя вчинив спробу втечі та вирвавшись з рук ОСОБА_4 та встановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вибіг із приміщення літньої кухні на присадибну ділянку господарства, де його наздогнали ОСОБА_11 , встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_6 , який в той час перебував на подвір`ї домогосподарства і приєднався до злочинних дій ОСОБА_4 та встановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, які діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких наслідків, з корисливих мотивів з метою незаконного позбавлення волі потерпілого та незаконного збагачення, подолали опір ОСОБА_9 , заштовхали останнього назад у приміщення літньої кухні, в якій потерпілий всупереч своєї волі змушений був перебувати. При цьому, заподіяли потерпілому ОСОБА_9 фізичні страждання, які виразились в тому, що ОСОБА_4 , встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_6 , за допомогою липкої стрічки та електричного кабелю, тісно зв`язали потерпілому ОСОБА_9 руки та ноги, у результаті чого позбавили останнього можливості керувати своїми діями та вільно рухатись, заклеїли йому липкою стрічкою рот та кинувши потерпілого на підлогу, встановлена слідством особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, взявши в руки кухонний ніж, погрожував вбивством ОСОБА_9 та спільно із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 упродовж тривалого часу почергово, систематично наносили потерпілому удари рукам та ногами в обличчя, кінцівки та тулуб, спричиняючи йому фізичний біль і страждання та вимагали грошові кошти. В подальшому, ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 розуміючи, що ОСОБА_9 не погоджується передати їм грошові кошти, посадили останнього у автомобіль-таксі марки «Фольксваген Шаран», д.н.з. НОМЕР_1 , який попередньо викликали по мобільному телефону та направились у напрямку Коломийського району, де на узбіччі дороги між населеними пунктами с. Гвіздець та с. Підгайчики Коломийського району Івано-Франківської області, висадили потерпілого ОСОБА_9 . Окрім цього, під час вимагання ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заволоділи зарядним USB кабелем, вартістю 46,67 грн. та портативним зарядним пристроєм марки «Nomi» моделі «F 100», вартістю 153 грн. що належали потерпілому ОСОБА_9 . Дані протиправні дії вищевказаних осіб тривали 12.04.2020 в період часу з 14:00 год. до 19:00 год., та весь цей час потерпілий ОСОБА_9 незаконно, всупереч своєї волі утримувався в приміщенні літньої кухні та автомобілі, при цьому був позбавлений права та змоги покинути вказане приміщення та салон автомобіля, був позбавлений можливості зв`язатись із своїми рідними, оскільки був позбавлений засобів зв`язку. Унаслідок вищевказаних протиправних дій ОСОБА_4 , встановленої слідством особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді травматичного перелому 11-го, 21-го та 22-го зубів, які відповідно до висновку судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначну стійку втрату працездатності (5%) та садна слизової верхньої та нижньої губ, обох ліктьових суглобів, надбрівної дуги зліва, забою грудної клітки зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

13 квітня 2020 року о 03 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. Городенківським районним судом 14.04.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2020, який в подальшому продовжено до 12.07.2020. 01 липня 2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному позбавленні волі потерпілого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу та вимаганні передачі майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою вбивства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Злочин, передбачений ч. 3 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії середньої тяжкості, за вчинення якого, відповідно до ч. 2 ст. 146 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду, так як він ніде не працює, його соціальні зв`язки не є міцними, не має постійного місця проживання; обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інший злочин, оскільки перебуваючи на волі, ОСОБА_4 може змусити або будь-яким іншим шляхом незаконно впливати на свідків та потерпілого з якими він особисто знайомий, щоб останні змінили свідчення на його користь, що може вплинути на подальший хід судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше вчиняв кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що на розгляді в Снятинському районному суді перебуває кримінальне провадження, а саме №0000192 від 16.10.2019 за ч.1 ст.186 КК України та кримінальне провадження №0000018 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України перебуває на розгляді в Городенківському районному суді.

Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_4 неможливо запобігти ризикам, передбаченими п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно врахувати, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та злочину середньої тяжкості, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, може вчинити інший злочин. Відсутні також соціально стримуючі фактори такі як сім`я та робота, невідоме його джерело існування, що дає підстави вважати, що обвинувачений усвідомлюючи неминучість та тяжкість покарання може переховуватись від суду. Окрім цього, для запобігання вищевказаним ризикам, необхідно врахувати суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України. Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2ст. 183 КПК України, не встановлено. За таких обставин просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на строк 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити з викладених у ньому підстав.
Обвинувачений ОСОБА_4 ствердив, що він отримав клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ознайомився із ним. Заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки ризики зазначені в клопотанні є наведені формально та не підтверджені жодними доказами. Просив обрати ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Потерпілий в підготовче засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце проведення підготовчого судового засідання був належним чином повідомлений у встановленому законом порядку.
Представник потерпілого поклалася на розсуд суду що вирішення клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_6 погодились із думкою захисника ОСОБА_5 .

Заслухавши учасників кримінального провадження з приводу клопотання прокурора, суд дійшов до наступного.
Судом встановлено, що 13 квітня 2020 року о 03 год. 45 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. 13 квітня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187, ч.2 ст.146 КК України. Городенківським районним судом 14.04.2020 щодо підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.06.2020, який в подальшому продовжено до 12.07.2020. 01 липня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме у вчиненні умисних дій, які виразились у незаконному позбавленні волі потерпілого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалось заподіянням потерпілому фізичних страждань, здійснюване протягом тривалого часу та вимаганні передачі майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, з погрозою вбивства, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 189 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).
При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст. 2 КПК України - основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом враховано тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, характеризуючі дані про особу обвинуваченого, та інші обставини в їх сукупності. Зокрема, злочин, передбачений ч. 3 ст. 189 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого, відповідно до ч. 3 ст. 189 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Крім іншого судом враховується, як суспільна небезпечність злочинів в яких обвинувачується ОСОБА_4 , також і те, що він є особою яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності. В судовому засіданні встановлено, що зокрема вироком Снятинського районного суду від 17.06.2020 ОСОБА_4 призначено покарання у виді арешту строком на 3 місяці та на даний час в Городенківському районному суді перебуває на розгляді кримінальне провадження від 16.01.2020 року за ч.2 ст.185 КК України.
Судом не вважається спростуванням ризиків наведених прокурором, що зазначені в клопотанні про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , захисником обвинуваченого, оскільки ці твердження не підтверджені належними доказами.
Суд, враховуючи вищенаведене, приходить до переконання, що заслуговує на увагу те, що підозрюваний ОСОБА_4 зважаючи на можливість бути притягнутим до відповідальності у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого чи свідків, з якими особисто знайомий, вчинити інші кримінальні правопорушення.
Шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого неможливо запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні. Тому слід задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Що стосується визначення розміру застави, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.189 КК України, який було ним скоєно із застосування насильства.
Враховуючи наведене, вважаю, що розмір застави на даний час визначати не потрібно.
Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом прокурором доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 177, 182-184, 193, 194, 196-197, 199, 284, 314-316 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 до 06 вересня 2020 року включно. Копію ухвали вручити обвинуваченому його захиснику, прокурору.
Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.
Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.
Надіслати копію ухвали Івано-Франківській УВП № 12 для організації її виконання.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1