Справа № 171/1716/17
У Х В А Л А

02 березня 2020 року м. Апостолове Дніпропетровської області

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 5 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001299, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2016 року, стосовно ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

встановив:
22.09.2017 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001299, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2016 року, стосовно ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у вигляді 200 годин громадських робіт.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 07.10.2019 року вирок Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 р. скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2019 р. визначено головуючим по справі суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою від 08.11.2019 року у справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання 02.03.2020 року потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 не прибули, представником потерпілого подано клопотання про проведення підготовчого судового засідання без його участі та участі потерпілого ОСОБА_6 , який не може прибути до суду за станом здоров`я.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просить призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту з викликом в судове засідання учасників кримінального провадження, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та просила повернути обвинувальний акт прокурору в зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст.291 КПК України, оскільки обвинувальний акт затверджено прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 19.09.2017 року, який на час затвердження обвинувального акту не мав повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні, що встановлено Дніпровським апеляційним судом під час розгляду апеляційних скарг на вирок стосовно ОСОБА_5 та було підставою для скасування ухваленого у даній справі вироку.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно положень ч.1 та ч.3 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001299 24.10.2016 року стосовно ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України, вказаний обвинувальний акт складено старшим слідчим Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , підписано прокурором Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та 19 вересня 2017 року прокурором ОСОБА_3 обвинувальний акт затверджено.

В матеріалах кримінального провадження № 0001299 наявна постанова заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 про призначення групи прокурорів від 24.10.2016 року, відповідно до якої призначено групу прокурорів у складі прокурорів Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , старшим групи призначено ОСОБА_3 (к.п.- а.с.5), вказана постанова не містить підпису ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.1ст.37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.

Згідно із ч.ч.1,3 ст.110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, прокурора виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийняла відповідне процесуальне рішення, що передбачено ч.6 ст.110 КПК України.

Отже, виходячи із зазначених положень кримінального процесуального закону, суд вважає, що постанова про призначення прокурорів, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст.36 КПК України, у конкретному кримінальному провадженні, є обов`язковою, як і її підписання відповідною особою, що її винесла.

Таким чином, судом встановлено, що на час виконання ст.291 КПК України у кримінальному провадженні № 0001299, а саме 19.09.2017 року, у постанові від 24.10.2016 року про призначення групи прокурорів, в порушення вимог ст.ст.37,110 КПК України відсутній підпис заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_13 , а тому прокурор ОСОБА_3 затвердив обвинувальний акт та приймав участь в судовому засіданні суду першої інстанції без відповідних повноважень до 14.06.2018 року - до зміни групи прокурорів (а.п. 106, т.2).

Відсутність повноважень у прокурора Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 на час затвердження обвинувального акту у вказаному кримінальному провадженні встановлено Дніпровським апеляційним судом під час апеляційного провадження, вказане порушення вимог кримінального процесуального закону стало підставою для скасування вироку Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 06.03.2019 року (а.с.103-107, т.2).

Відповідно до ч.3 ст.415 КПК України висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

На підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору.

Доводи прокурора про те, що його повноваження у даному кримінальному провадженні на час затвердження обвинувального акту підтверджуються постановою заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 від 24.10.2016 року, яка долучена до наглядового провадження та містить підпис ОСОБА_14 , є безпідставними, оскільки прокурором не надано належних та допустимих доказів, що вказана постанова підписана ОСОБА_15 саме 24.10.2016 року, а не в інший день, в тому числі до затвердження обвинувального акту 19.09.2017 року.

Також суд звертає увагу на те, що не містить підпису заступника керівника Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 і повідомлення начальнику СВ Апостолівського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_16 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 24.10.2016 року (к.п. а.с.4), вказане повідомлення також не містить номеру реєстрації вихідної кореспонденції.

Суд відхиляє також доводи прокурора щодо підтвердження його повноважень витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки підставою для здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадження є постанова керівника відповідного органу прокуратури.

Суд звертає увагу на практику з цього питання суду касаційної інстанції.

Зокрема, у постановах від 19 квітня 2018 року (справа № 754/7062/15-к), від 19 вересня 2018 року (справа № 761/20108/15-к), від 17 грудня 2019 року (справа № 235/6337/18) Касаційний кримінальний суд у складі Верховного Суду визнав, що оскільки постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні не містили підпису керівника відповідного органу прокуратури, правильними є висновки судів нижчих інстанцій про те, що особам було висунуто обвинувачення без фактичного повідомлення про підозру, тобто без дотримання встановленої кримінальним процесуальним законом процедури, в зв`язку з відсутністю належних даних про повноваження прокурорів.

При цьому судом касаційної інстанції зазначено, що виходячи з положень ч.1 ст. 37, ч.2 ст. 37, ч.ч.1,3,6 ст.110 КПК, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст.36 КПК, у кримінальному провадженні, є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла.

Не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням з повноваженнями, передбаченими ст.36 КПК, і витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури.

Керуючись ст.ст.291, п.3 ч. 3 ст.314 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.10.2016 року, стосовно ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, повернути прокурору Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом семи днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: