Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

12 грудня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з державною установою «Катеринівська виправна колонія (№46)», матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 31 травня 2019 року.

Вказане рішення мотивовано тим, що ОСОБА_5 на момент розгляду справи судом першої інстанції не довів свого виправлення, в зв`язку з чим відсутні підстави для визнання поведінки засудженого такою, що свідчить про його виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_5 просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2019 скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання та, на підставі ст.81 КК України, звільнити умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м.Львова від 31 травня 2019 року.

На обґрунтування цих вимог засуджений зазначив, що оскаржувана ухвала є необгрунтованою, немотивованою та постановленою з істотними порушеннями норм кримінального процесуального законодавства. Доводить, що за час відбування покарання він повністю усвідомив свій вчинок та щиро розкаявся в ньому. Також постійно приймає участь у суспільно корисній праці, при цьому до виконання поставлених завдань ставиться відповідально, за що був заохочений. При цьому раніше застосовані стягнення погашені та достроково зняті.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу та просив звільнити його умовно-достроково від відбування призначеного покарання, думку прокурора ОСОБА_4 щодо безпідставності апеляційних вимог, перевіривши матеріали судової справи та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить висновку про відсутність підстав для задоволення цієї скарги.
Відповідно до вимог ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Це значить, що при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.
Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 суд першої інстанції урахував вказані обставини.
Зокрема, з матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, звільнявся від покарання на підставі закону України про амністію у 2011 році.
Галицьким районним судом міста Львова 31.05.2013 р. ОСОБА_5 засуджений за ст.ст.15 ч.2-152 ч.1, 121 ч.2 КК України на 9 років позбавлення волі. Ухвалою Сихівського районного суду міста Львова від 11.02.2016 р. на підставі ч.5 ст.72 КК України ( в редакції закону №883-VIII від 26.11.2015 р.) в строк покарання зараховано період попереднього ув`язнення , що становить 11 місяців 24 дні.
Кінець строку відбування покарання 13.10.2020 р.
Під час відбування покарання у Львівському слідчому ізоляторі та державній установі (далі - ДУ) "Львівська виправна колонія (№48)" характеризувався негативно та допустив одне порушення у слідчому ізоляторі та три порушення у вказаній установі, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності з накладенням стягнень. Заходи заохочення не застосовувались.
Рішенням адміністративних комісій вказаної установи від 15.10.2015 р. та 21.04.2016 р. визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм.
До ДУ "Катеринівська виправна колонія (№46) прибув 14.09.2017 р.
01.11.2017 р. працевлаштований в їдальні установи, а на даний час працює кочегаром котельні кімнати побачень. Під час перебування в установі характеризується як особа з нестабільною поведінкою - за сумлінне ставлення до праці заохочувався 2 рази, після чого допустив 2 порушення, за які притягувався до відповідальності з накладенням стягнень.
Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує лише під контролем персоналу установи, належних висновків щодо зміни своєї поведінки не робить. В бесідах індивідуально-виховного характеру позитивних намірів на життя після звільнення не висловлює. Виконавчі листи на адресу бухгалтерії установи не надходили.
Включений до програми диференційованого впливу "Духовне відродження", проте програму виконує формально, до її реалізації не прагне. Підтримує соціальні звязки з рідними шляхом листування.
Рішенням адміністративної комісії установи від 18.10.2017 р. визнаний таким, що не довів своє виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст.81 КК України.
Як передбачено п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
Отже на день подання засудженим клопотання, він відбув 2/3 строку призначеного покарання.
Вказаним обставинам місцевим судом було дано належну оцінку. Істотних порушень вимоги кримінального процесуального законодавства під час розгляду клопотання засудженого судом першої інстанції не допущено.

За вказаних обставин, ухвала місцевого суду про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 є законною та обгрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а :
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 12 вересня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення цим судом та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3