Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/8224/18
Провадження № 1-кс/490/780/2020
У Х В А Л А

18 березня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву слідчого судді ОСОБА_3 про її відвід від розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, -

встановив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

1. 23 січня 2020 року слідчий суддя ОСОБА_5 заявила про свій відвід від розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, що було подане в межах кримінального провадження № 0000274.

Зазначила, що особи, яких стосується вказане кримінальне провадження - ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 - подали скаргу на її дії до Вищої Ради Правосуддя та за їх скаргою наразі відкрите дисциплінарне провадження.

Таке, на думку слідчого судді, здатне породити сумніви в стороннього спостерігача у відсутності в неї упередженості відносно підозрюваного.

2. У судові засідання з розгляду заяви про відвід слідчого судді слідчий, прокурор та інші особи, які мають право брати участь у розгляді клопотання про арешт майна, не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщались неодноразово.

Судом ухвалено про розгляд заяви про відвід за їх відсутності.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

3. В провадженні ОСОБА_5 , як слідчого судді, перебували клопотання органів досудового розслідування, заявлені в межах кримінального провадження № 0000274:

-про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 (справа № 490/8224/18, номер провадження 1-кс/490/7903/2018);

-про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_9 /належить на праві власності ОСОБА_10 / (справа № 490/8224/18, номер провадження 1-кс/490/7909/2018);

-про проведення обшуку за місцем здійснення адвокатської діяльності ОСОБА_7 та фактичним місцем мешкання ОСОБА_9 (справа № 490/8224/18, номер провадження 1-кс/490/7919/2018);

-про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 (справа № 490/8224/18, номер провадження 1-кс/490/7777/2018);

-про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 (справа № 490/8224/18, номер провадження 1-кс/490/7778/2018);

-про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 (справа № 490/8224/18, номер провадження 1-кс/490/7779/2018);

Ухвалами слідчого судді ОСОБА_5 вказані клопотання були задоволені.

4. 17 вересня 2019 року до Вищої Ради Правосуддя за вхідним номером КО-5212/0/7-19 надійшла скарга ОСОБА_12 , адвоката ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_7 на дії судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_5 під час здійснення правосуддя за вказаними клопотаннями.

Ухвалою Вищої Ради Правосуддя № 3564/1дп/15-19 від 20 грудня 2019 року на підставі вказаної скарги відносно судді ОСОБА_5 була відкрита дисциплінарна справа.

5. Рішенням Першої Дисциплінарної Палати Вищої Ради Правосуддя від 21 лютого 2020 року № 541/1дп/15-20 суддю ОСОБА_5 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Зокрема, було встановлено, що, розглядаючи наведені клопотання органів досудового розслідування, що були заявлені в межах кримінального провадження № 0000274 "Суддею ОСОБА_5 неналежно виконано покладені на неї статтею 3 КПК України повноваження щодо здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні"

При цьому Вищою Радою Правосуддя встановлено, що таке є наслідком "грубої недбалості" з боку ОСОБА_5 , яка /недбалість/ призвела до істотних негативних наслідків.

6. Наразі в провадженні слідчого судді ОСОБА_5 перебуває клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна, що було подане в межах кримінального провадження № 0000274.

Положення закону та сталої практики, якими керувався суд під час постановлення ухвали

7. Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального Процесуального Кодексу України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1)якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2)якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3)якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4)за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5)у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

8. Відповідно до статті 8 Кримінального Процесуального Кодексу України кримінальне провадження у справі, зокрема - вирішення питань про відводи слідчого судді - здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави; цей принцип застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до сталої практики Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду повинно встановлюватися згідно з:

1)суб`єктивним критерієм - врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі;

2)об`єктивним критерієм - шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Як зазначає далі Європейський Суд з прав людини, "Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного".

Стосовно об`єктивного Європейський Суд з прав людини наголошує на необхідності: "Визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про небезсторонність [судді]. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими". Іншими словами: "Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів". Далі Суд підкреслює, що: "З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві"

/див., окрім іншого, рішення у справах "Білуха проти України" /пункти 49-53/; "Бочан проти України" /пункт 66/; "Мироненко і Мартенко проти України" /пункт 66/,

а також рішення у справах "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v.

Belgium) /п. 26/; "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain) /пункт 45/, «Fey проти Австрії» /пункти 28 та 30/, "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) /пункт 42/; Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy) та інші/.

9. Відповідно до статті 93 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" право на звернення зі скаргою (заявою) щодо поведінки судді, яка може мати наслідком дисциплінарну відповідальність судді, має будь-яка особа.

10. У своїй практиці Вища Рада Правосуддя неодноразово зазначала, що звернення особи зі скаргою до Вищої Ради Правосуддя ґрунтується на нормах закону…, не є доказом спроби впливу на безсторонність судді. Право на таке звернення гарантовано законодавством, а отже … не є доказом спроби впливу на безсторонність судді. Звернення певних осіб з необґрунтованими, на думку судді, заявами (скаргами) до ВРП можуть свідчити лише про зловживання процесуальними правами та не можуть бути розцінені як втручання в діяльність судді під час здійснення правосуддя (див., окрім іншого, рішення ВРП № 2051/0/15-17 від 13.07.2017; № 3685/0/15-17 від 14.11.2017).

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали і положення закону, яким він керувався

11. Повертаючись до обставин розгляду цієї справи, суд відзначає, що компетентним органом встановлено, що здійснюючи повноваження слідчого судді у кримінальному провадженні № 0000274, ОСОБА_5 діяла недобросовісно, а саме - без належного сумління та ретельності, що призвело до істотних наслідків у вигляді порушення прав осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Більше того, за такі дії вона притягнута до дисциплінарної відповідальності.

Та таке, поза розумним сумнівом, здатне породити у стороннього спостерігача сумніви у тому, що під час подальшої участі у цьому кримінальному провадженні вона буде безсторонньою.

За таких обставин ОСОБА_5 підлягає відводу від розгляду клопотання слідчого, заявленого в межах цього кримінального провадження.
Отже, подана нею заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву слідчого судді ОСОБА_3 про її відвід від розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити частково.
Відвести слідчого суддю ОСОБА_15 від розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про арешт майна - передати до апарату суду для здійснення його повторного автоматизованого розподілу між слідчими суддями.

Ухвала оскарженню окремо від судового рішення не підлягає.

СУДДЯ = ОСОБА_16 =