№ 1-кп/755/230/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005732 від 13.05.2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, перебуваючого у цивільному шлюбі, офіційно не працюючого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та незаконно зберігав його, з метою подальшого незаконного збуту іншим особам. Так, 10 липня 2014 року, приблизно о 14 годині 35 хвилин, у службовому кабінеті № 218 ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУМВС України у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 14/1, згідно постанови про оперативну закупівлю наркотичних засобів, працівниками ВБНОН Дніпровського РУ в м. Києві, у присутності двох понятих, ОСОБА_11 було вручено заздалегідь оброблені спеціальною хімічною речовиною грошові кошти в сумі 200 гривень, для проведення першого етапу оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у ОСОБА_5 . Також, ОСОБА_11 було вручено сумку чорного кольору, обладнану пристроєм «Сафарі», призначеним для аудіо та відеофіксації проведення оперативної закупівлі. Цього ж дня, приблизно о 15 годині 38 хвилин, ОСОБА_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_11 , домовився про незаконний збут останньому за 200 гривень 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, після чого, відразу, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, діючи за попередньою домовленістю з гр. ОСОБА_11 , зустрівся з останнім біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 . При зустрічі, ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 200 гривень, які йому були видані для проведення оперативної закупівлі. У свою чергу, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 пішли до квартири ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де останній передав ОСОБА_11 , тим самим, незаконно збув медичний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,137 г. У подальшому, цього ж дня, приблизно о 16 годині 30 хвилин, у службовому кабінеті відділу БНОН № 218, який знаходиться у приміщенні ТВМ-4 Дніпровського РУ в м. Києві, співробітниками ВБНОН Дніпровського РУ в м. Києві, у присутності двох понятих, при огляді ОСОБА_11 , із руки останнього, було вилучено одноразовий медичний шприц, ємністю 5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,137 г, який ОСОБА_5 незаконно збув ОСОБА_11 при проведенні оперативної закупки.

Згідно з висновком експерта № 1551х від 17.07.2014 року: 1. Надана на дослідження рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. 2. Маса опію ацетильованого (у перерахунку на суху речовину) в рідині дорівнює 0, 137 г.

Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та повторно незаконно зберігав його з метою подальшого повторного незаконного збуту іншим особам. Так, 24 липня 2014 року, приблизно о 19 годині 15 хвилин, у службовому кабінеті № 218 ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУМВС України у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Каунаська, 14/1, згідно з постановою про оперативну закупівлю наркотичних засобів, працівниками ВБНОН Дніпровського РУ в м. Києві, у присутності двох понятих, ОСОБА_11 було вручено заздалегідь оброблені спеціальною хімічною речовиною грошові кошти в сумі 200 гривень, для проведення другого етапу оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у ОСОБА_5 . Також ОСОБА_11 було вручено сумку чорного кольору, обладнану пристроєм «Сафарі», призначеним для аудіо та відеофіксації проведення оперативної закупівлі. Після цього, 24 липня 2014 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , під час телефонної розмови з ОСОБА_11 , домовився про повторний, незаконний збут останньому за 200 гривень 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого. Після чого, цього ж дня, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на повторний, незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_11 , зустрівся з останнім біля будинку АДРЕСА_4 , після чого, вони зайшли до під`їзду вищевказаного будинку. Перебуваючи у приміщенні під`їзду, ОСОБА_11 передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 гривень, які йому були видані для проведення оперативної закупівлі. У свою чергу, ОСОБА_5 передав ОСОБА_11 , тим самим, повторно, незаконно збув медичний шприц, ємністю 5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,093 г. У подальшому, цього ж дня, приблизно о 20 годині 40 хвилин, у службовому кабінеті відділу БНОН № 218, який знаходиться у приміщенні ТВМ-4 Дніпровського РУ в м. Києві, співробітниками ВБНОН Дніпровського РУ в м. Києві, в присутності двох понятих, при огляді ОСОБА_11 , із руки останнього, було вилучено медичний шприц, ємністю 5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,093 г, який ОСОБА_5 повторно, незаконно збув ОСОБА_11 при проведенні оперативної закупки.

Згідно з висновком експерта № 1684х від 31.07.2014 року: 1,2. Надана на дослідження рідина коричневого кольору масою 2,06 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) у рідині становить 0,093 г.

Зокрема, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та незаконно зберігав його для власного вживання. Так, 24 липня 2014 року, приблизно о 20 годині 45 хвилин, працівниками ВБНОН Дніпровського РУ в м. Києві, після проведення двох етапів оперативних закупівель особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у ОСОБА_5 , за адресою: м. Київ, пр-т Гагаріна, 9, було затримано останнього, який повідомив, що має при собі наркотичний засіб опій ацетильований. У подальшому, цього ж дня, у період часу з 21 години 30 хвилин до 22 години 00 хвилин, під час проведення огляду місця події за адресою: м. Київ, пр-т Гагаріна, 9, співробітниками міліції, у присутності двох понятих, у ОСОБА_5 було виявлено та в подальшому вилучено медичний шприц, ємністю 5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,08 г, який останній незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту. Крім того, під час проведення вищевказаного огляду місця події, співробітниками міліції у присутності двох понятих, у ОСОБА_5 за допомого двох ватних тампонів було зроблено змиви з правої та лівої руки.

Згідно з висновком експерта № 1683х від 30.07.2014 року: 1,2. Надана на дослідження рідина коричневого кольору масою 1,80 г, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) у рідині становить 0,08 г.

Відповідно до висновку експерта № 819хс від 28.08.2014 року: 1. На марлевих тампонах виявлено сліди спеціальної хімічної речовини. 2. На ватних тампонах, яким було зроблено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_5 , виявлено сліди спеціальної хімічної речовини. 3. Спеціальні хімічні речовини виявлені на ватних тампонах, яким було зроблено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_5 , однакові в межах вивчених фізико-хімічних властивостей між собою та зі спеціальними речовинами, наданими в якості зразка порівняння на марлевих тампонах.

Крім того, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований та повторно незаконно зберігав його у квартирі по місцю своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого особистого вживання без мети збуту. Так, 25.07.2014 року, у період часу з 00 години 40 хвилин до 01 години 15 хвилин, працівниками ВБНОН Дніпровського РУ в м. Києві, після проведення двох етапів оперативних закупівель особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого у ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва, за участю двох понятих, був проведений санкціонований обшук за місцем реєстрації останнього за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого, у приміщенні кухні, в холодильнику, було виявлено та в подальшому вилучено, медичний шприц, ємністю 20 мл., з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого, у перерахунку на суху речовину становить 0,028 г, який ОСОБА_5 повторно, незаконно придбав та зберігав для подальшого власного вживання без мети збуту.

Згідно з висновком експерта № 1686х від 20.08.2014 року: 1,2. Надана на дослідження рідина коричневого кольору, яка знаходиться в ін`єкційному шприці, місткістю 20 мл, містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) становить 0,028 г.

Опій ацетильований, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1298 від 2 грудня 2009 року), «Список №1 особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено» в «Таблиці І», є особливо небезпечним наркотичним засобом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України визнав повністю та показав, що 10.07.2014 року він отримав від знайомого ОСОБА_12 презерватив, в якому знаходився наркотичних засіб опій, який поклав до кишені своїх штанів. Далі, він зустрівся біля будинку АДРЕСА_3 з ОСОБА_11 , з яким до цього, домовився про зустріч, вони піднялися до квартири АДРЕСА_5 . У квартирі вони знаходилися втрьох: він, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , де він збув останньому шприц із наркотичним засобом опієм. Крім того, 24.07.2014 року він домовився у телефонному режимі з ОСОБА_11 про продаж останньому наркотичного засобу опію. Далі, ввечері, того ж дня, він забрав даний наркотичний засіб, який попередньо йому принесли до під`їзду, після чого, біля будинку 10/2 по проспекту Гагаріна у м. Києві він зустрівся з ОСОБА_11 , зайшли до під`їзду де він збув останньому наркотичний засіб опій, який знаходився у шприцу. Крім того, показав, що опій ацетильований, який у нього було знайдено як за адресою: АДРЕСА_1 , так і при його затриманні за адресою: м. Київ, пр-т Гагаріна, 9, він зберігав для власного вживання, оскільки на той час вживав наркотичні засоби. Зокрема, зазначив, що пройшов тривалий час, обставини пам`ятає погано, на даний час наркотичні будь-які засоби не вживає, але всі обставини, викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінальних правопорушень, відповідають дійсності. Крім того, пояснив, що шкодує про вчинене та у подальшому, обіцяє нічого протиправного не вчиняти, просить дати йому шанс, оскільки у нього за цей період народився внук, усвідомив всю протиправність своїх дій, бажає жити для сім`ї, працювати і не порушувати більше закон та прохав застосувати до нього ч. 5 ст. 72 КК України, так як злочини вчинив до так званого закону «Савченко» і звільнити його по відбуттю покарання.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальному провадженні можуть тільки фактичні дані, отримані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Враховуючи процесуальну позицію обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні в їх сукупності доказами та показаннями свідків, які попереджалась про кримінальну відповідальність, а саме:

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_13 суду показав, що пройшло багато часу, тому подію та дату події точно не пам`ятає, а лише пам`ятає, що подія відбувалась в районі «Інституту хімії» у м. Києві, було тепла пора року. Йому працівники правоохоронних органів запропонували бути понятим, на що він погодився. Вони зайшли до відділення, на той час, міліції, де йому показали сумку з камерою та запропонували поїхати на контрольну закупку наркотиків. Номінал грошей, який досліджувався, та їх суму, він не пам`ятає. На грошах знаходився порошок, який було видно при ультрафіолетовому освітленні. Вони приїхали з працівниками поліції на масив «Троєщина», зустрілись з деякими людьми. Потім якийсь чоловік пішов, придбав наркотики та повернувся. У кого саме працівники проводили контрольну закупку, він не пам`ятає, але потім склали протоколи, він з ними ознайомився, зауважень щодо слідчих дій у нього не було. При проведенні слідчої дії був присутній ще один понятий. Зазначив, що особисто при ньому вилучали наркотичний засіб опій, але як саме він виглядав, він не пам`ятає;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_14 суду показав, що подія відбувалась наприкінці літа 2014 року. У районі Ленінградської площі в м. Києві до нього підійшли працівники правоохоронних органів та запропонували бути понятим, на що він погодився. Потім, вони пройшли на вул. Каунаську до райвідділу де у кабінеті знаходилися працівники та ще один понятий. Їм роз`яснили їх права та обов`язки і розпочався огляд ОСОБА_11 . ОСОБА_11 зняв одяг, взуття, вони його оглянули, при ньому нічого виявлено не було. У ОСОБА_11 були при собі 200 гривень і камера спостереження. Перед цим, гроші були помічені хімічною речовиною. Після цього, ОСОБА_11 зателефонував обвинуваченому ОСОБА_5 та домовився з ним про зустріч. Вони з працівниками приїхали на Ленінградську площу, ОСОБА_11 зателефонував ОСОБА_5 та пішов до нього на зустріч. Через хвилин 30 ОСОБА_11 повернувся і тримав у руках шприц із темною речовиною та повідомив, що купив його у ОСОБА_5 . Вони всі сіли до автомобіля та поїхали на вул. Каунаську, де в його присутності в ОСОБА_11 було вилучено вищезазначений шприц і складено протокол. Всі складені працівниками поліції протоколи, він підписував та під час складання протоколів він та інший понятий увесь час знаходилися на місці;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_15 суду показав, що він був свідком оперативної закупки наркотичної речовини опію в обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме - було два етапи оперативної закупки, здається, у липні 2014 року, у денний час доби, точну дату не пам`ятає. На той час, він був працівником БНОН у Дніпровського району. Закупки проводилися за дорученням слідчого, прізвище якого, він не пам`ятає. У присутності двох понятих було вручено грошові кошти для оперативної закупки у приміщенні Дніпровського УП, що знаходився по вул. Каунаській, 14. Яка саме сума грошей була вручена ОСОБА_11 , він не пам`ятає, оскільки пройшло багато часу. Перед початком, гроші було відскановано та скопійовано. Далі, ОСОБА_11 було надано аудіо- та відеозаписуючий пристрій. ОСОБА_11 зателефонував з мобільного телефону ОСОБА_5 та домовився з ним про зустріч. Потім, він, ще двоє понятих та інші працівники, поїхали на автомобілях у сторону масиву «Троєщина» для проведення оперативної закупки. Коли вони приїхали та вийшли з автомобілів, ОСОБА_11 повідомив, що йде купувати наркотики у ОСОБА_5 і повідомив про увімкнення технічного засобу. ОСОБА_11 повернувся через 15 хвилин, показав шприц з рідиною коричневого кольору, сказав, що він купив наркотичний засіб - опій у ОСОБА_5 . Потім, вони поїхали до Дніпровського УП та в присутності понятих, було вилучено в ОСОБА_11 шприц, який було опечатано, а також, було допитано понятих. Всі документи були складено у присутності понятих та ними підписані. Було складено протокол огляду місця події та вилучення шприца. Крім того, було складено добровільний акт видачі майна ОСОБА_11 . Зокрема, у кабінеті він особисто чув телефонну розмову між ОСОБА_11 та ОСОБА_5 . Крім того, показав, що друга закупка проводилася у денну пору доби, але точної дати він не пам`ятає. Пам`ятає, що так само ОСОБА_16 були вручені відскановані грошові кошти, які до цього, були оброблені спеціальною речовиною. У присутності понятих було складено документи, відібралась згода ОСОБА_11 на проведення даних дій і останній зателефонував ОСОБА_5 та домовився із ним про зустріч на пр-ті Гагаріна, в районі Ленінградської площі у м. Києві. Далі, по приїзду на місце, всі вийшли із автомобілів і ОСОБА_11 ще раз зателефонував ОСОБА_5 , пішов до останнього, а потім, повернувся із шприцом та вони поїхали до райвідділу. У момент оперативної закупки велася фіксація, всі документи були складені у присутності понятих і ними підписані;

- допитаний у судовому засіданні, у порядку ч. 9 ст. 352 КПК України, свідок ОСОБА_11 суду показав, що до подій він був знайомий з обвинуваченим ОСОБА_5 , він знав, що останній займається продажем наркотиків, у зв`язку з чим, з даного приводу, він сам звернувся до працівників поліції. Крім того, зазначив, що він у минулому також купував наркотики у ОСОБА_5 для власного вживання. Дійсно, він декілька разів здійснював закупку наркотиків в обвинуваченого ОСОБА_5 , згоду на які він надавав добровільно, письмово. Події відбувались у липні місяці 2014 року, точну дату він не пам`ятає. Перший раз закупка відбувалася вдома у ОСОБА_5 , а друга у районі Ленінградської площі по проспекту Гагаріна. Сума коштів за наркотики становила 200 гривень. Він телефонував ОСОБА_5 з мобільного телефону і вони з ним домовлялися про зустріч. Після купівлі в обвинуваченого ОСОБА_5 наркотиків, він пішов до авто, де були працівники правоохоронних органів і вони, у подальшому, їхали до райвідділу, де у нього їх вилучали у присутності понятих. Зокрема, зазначив, що поняті були присутніми під час всіх слідчих дій;

Суд, оцінює показання свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , як належними та достовірними, у розумінні ст. ст. 94-96 КПК України, тому не має підстав ставити їх під сумнів або ж не брати як доказ, оскільки вони узгоджуються з іншими дослідженими доказами в їх сукупності.

Так, зокрема, вина обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України доводиться процесуальними джерелами доказів, а саме:

- постановами про проведення контролю за вчиненням злочину від 19.06.2014 року та 19.06.2014 року (т. 1 а.п. 55-56, т. 1 а.п. 69-70);

- протоколами огляду покупця від 10.07.2014 року та 24.07.2014 року (т. 1 а.п. 57, т. 1 а.п. 65);

- протоколами огляду грошових коштів, які будуть використані під час проведення оперативної закупки від 10.07.2014 року та 24.07.2014 року (т. 1 а.п. 58-59, т. 1 а.п. 66-67);

- протоколами вручення агенту спеціального технічного засобу аудіо-, відеоконтролю особи від 10.07.2014 року та 24.07.2014 року (т. 1 а.п. 60, т. 1 а.п. 68);

- протоколами оперативної закупки від 10.07.2014 року та (т. 1 а.п. 61-64 т. 1 а.п. 71-74);

- висновком експерта № 1551х від 17.07.2014 року (т. 1 а.п. 79-80);

- постановами про визнання та приєднання речових доказів від 17.07.2014 року, 30.07.2014 року та 11.09.2014 року (т.1 а.п. 81, т. 1 а.п. 100, т. 1 а.п. 144-145);

- висновком експерта № 1684х від 31.07.2014 року (т. 1 а.п. 87-88);

- постановами про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 31.07.2014 року та 02.09.2014 року (т. 1 а.п. 89, т. 1 а.п. 110-111, т. 1 а.п. 137-138);

- протоколом огляду місця події від 24.07.2014 року (т.1 а.п. 91-94);

- висновком експерта № 1683х від 30.07.2014 року (т. 1 а.п. 98-99);

- висновком експерта № 819хс від 28.08.2014 року (т. 1 а.п. 107-109);

- протоколами обшуку від 24.07.2014 року (т. 1 а.п. 113-117, т. 1 а.п. 126-130);

- висновком експерта № 1679х від 01.08.2014 року (т. 1 а.п. 122-123);

- висновком експерта № 1686х від 20.08.2014 року (т. 1 а.п. 133-136);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.07.2014 року (т. 1 а.п. 141-143);

- клопотаннями про надання дозволу на проведення обшуку від 22.07.2014 року (т. 8 а.п. 79-80, т. 8 а.п. 85-86);

- ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.07.2014 року про надання дозволу на проведення обшуку (т. 8 а.п. 81, т. 8 а.п. 87);

- рапортами слідчого та оперуповноваженого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві (т. 8 а.п. 82, 83-84);

- протоколом про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 15.09.2014 року (т. 8 а.п. 88-89);

- постановою про об`єднання матеріалів досудових розслідувань від 11.08.2014 року (т. 8 а.п. 69-70);

- матеріалами, які були розсекречені, щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо-, відеоконтролю особи, а саме: клопотанням від 23.06.2014 року; ухвалою слідчого судді Апеляційного суду м. Києві від 24.06.2014 року; рапортами про негласні дії (т. 8 а.п. 63-64, а.п.66-67, а.п. 71-78).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що надані стороною обвинувачення докази в їх сукупності, повністю підтверджують дані про місце, час, спосіб, мотив та обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.

Зважаючи на викладене вище, суд приходить до обґрунтованого висновку про доведеність стороною обвинувачення винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, сукупністю доказів, які суд визнає належними, допустимими та достовірними, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, які в повній мірі дають змогу суду зробити переконливий висновок щодо притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно зі ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд, зокрема, повинен вирішити такі питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини, ст. 62 Конституції України і норм КПК України, кожна людина має право на справедливий розгляд справи, ніхто не може бути підданий кримінальному покаранню поки не буде визнаний винним в законному порядку; обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах чи припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановлюється лише за умови, якщо під час судового розгляду вина підсудного у скоєнні конкретного злочину повністю доведена.

Оцінюючи всі докази, надані стороною обвинувачення у даному кримінальному провадженні в їх сукупності, суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (п.53 рішення ЄС від 20.09.2012 року у справі «Федорченко та Лозенко проти України»).

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також, незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, є доведеною, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинений повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, є доведеною, тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Так, суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, а саме: на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має ряд захворювань, у тому числі хронічний рініт, хронічний попереково-крижовий радикуліт, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень ОСОБА_5 , його особи, наявності пом`якшуючої обставини, відсутності обтяжуючих обставин, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України, тому вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі, але, з урахуванням його ставлення до скоєного вину визнав, щиро каявся, має ряд захворювань, суд приходить до висновку про призначення міри покарання у виді позбавлення волі, однак, у мінімальному розмірі, санкції, передбаченої ч. 2 ст. 307 КК України, зарахувавши у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, виходячи з наступного.

Вирішуючи питання про зарахування обвинуваченим до строку відбування покарання терміну попереднього ув`язнення на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 сформувала правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) у такому ракурсі, що якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України). Зокрема, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

У даному випадку, обвинувачений дані кримінальні правопорушення вчинив 24, 25 липня 2014 року та був затриманий 25 липня 2014 року, тобто до 20 червня 2017 року (включно), а тому під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу прямої дії.

Адже, у цій ситуації, Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.

З огляду на це, обвинуваченому ОСОБА_5 слід зарахувати період з 25.07.2014 року по 06.05.2015 року та з 05.03.2018 року по день ухвалення вироку, з розрахунку день за два відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 307 КК України 6 (шість) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 309 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити ОСОБА_5 остаточно покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з 05.03.2018 року, зарахувавши до строку відбування покарання ОСОБА_5 період, який він перебував під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме із 25.07.2014 року по 06.05.2015 року та з 05.03.2018 року по день ухвалення вироку (01.06.2020 року), із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, згідно з ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-VIII (із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі). Даний період зарахувати, як дійсний термін відбутого покарання в даному кримінальному провадженні та вважати ОСОБА_5 таким, що відбув повністю покарання, призначене цим вироком.
Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, скасувати, звільнити його з-під варти в залі суду по відбуттю строку покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судових експертиз: № 1551х від 17.07.2014 року в розмірі 196 гривень 56 копійок; № 1684х від 31.07.2014 року в розмірі 196 гривень 56 копійок; № 1683х від 30.07.2014 року в розмірі 196 гривень 56 копійок; № 819хс від 28.08.2014 року в розмірі 887 гривень 04 копійки; № 1679х від 01.08.2014 року в розмірі 887 гривень 04 копійки; № 1686х від 20.08.2014 року в розмірі 553 гривні 41 копійка, а всього на загальну суму у розмірі 2 917 гривень 17 копійок.

Речові докази у кримінальному, а саме: медичний шприц, об`ємом 5 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,137 г; поліетиленовий пакет блакитного кольору, всередині якого, знаходиться медичний шприц, в якому міститься особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,08 г; поліетиленовий пакет експертної служби МВС України, всередині якого, знаходиться медичний шприц місткістю 5 мл, в якому міститься особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,093 г; два марлеві тампони, на які нанесено зразок спеціальної хімічної речовини; два ватні тампони, якими зроблені змиви з рук ОСОБА_5 , медичний шприц, ємністю 20 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом опієм ацетильованим, масою в перерахунку на суху речовину 0,028 г; медичний шприц, ємністю 10 мл, в якому знаходиться прекурсор оцтовий ангідрид, масою 4,395 г; медичний шприц, ємністю 2 (2,5) мл із залишками крові, що передані до камери схову речових доказів Дніпровського РУ в м. Києві знищити;

- мобільний телефон «Nokia 1100», ІМЕІ: НОМЕР_1 , корпус типу «моноблок» сіро-чорного кольору із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Life» ( НОМЕР_2 ), № НОМЕР_3 , що переданий до камери схову речових доказів Дніпровського РУ в м. Києві повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя