490/34/20 16.01.2020
н/п 1-кс/490/196/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/34/20
У Х В А Л А

16 січня 2020 року м.Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м.Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Центрального ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, пенсіонера, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2020 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшло клопотання слідчого СВ Центрального ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, 30.12.2019 року близько 18:00 години, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалося можливим, ОСОБА_6 разом з дружиною ОСОБА_9 повернулися до свого місця мешкання: будинку АДРЕСА_2 з продуктами харчування, які придбали для подальшого святкування Нового року та почали поратися по господарству. В ході цього, у них виникла розмова стосовно того, що його дружина - ОСОБА_10 в червні 2017 року пішла з дому, співмешкала з іншим чоловіком та згодом завагітніла, в результаті чого зробила аборт в жовтні 2019 року. Коли ОСОБА_10 почала розповідати ОСОБА_6 про свої інтимні стосунки з іншим чоловіком, він сильно розлютився, вважаючи, що це принижує його честь та гідність, як чоловіка. На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до своєї дружини, у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 ..

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень дружині, 30.12.2019 року близько 19:00 години, більш точного часу у ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 зайшов до кімнати, де знаходилася ОСОБА_10 в оголеному вигляді, так як вирішила купатися, з підлоги взяв один з кімнатних тапочок, який належав йому. Тримаючи вказаний тапочок у правій руці, діючи умисно, бажаючи спричинити тілесні пошкодження, різко підійшов до ОСОБА_12 та почав наносити ним численні удари по її обличчю з обох боків. Після нанесених ударів, ОСОБА_10 сіла сідницями на палац на підлозі та почала просити, щоб ОСОБА_6 більше її не бив.

Незважаючи на прохання ОСОБА_12 , ОСОБА_6 вирішив, що не в повній мірі наніс їй тілесні ушкодження і почав в кімнаті шукати зручний предмет для подальшого спричинення більш тяжких тілесних ушкоджень. Кинувши на підлогу тапочок, ОСОБА_6 , побачив біля вхідних дверей кімнати палицю, яку став вважати зручним предметом для нанесення більш тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 .. Взявши до рук палицю, ОСОБА_6 , тримаючи її правою рукою за вужчий край, підійшов до ОСОБА_12 , яка сиділа, схопив лівою рукою за ногу і потягнув на себе, в результаті чого ОСОБА_10 впала на спину, та почав палицею наносити численні удари по тулубу. ОСОБА_10 намагалася пручатися, штовхаючи ногами від себе ОСОБА_6 та висмикнула у нього з руки свою ногу, чим ще більше розлютила його. Щоб подавити супротив ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , знайшов в кімнаті серед речей шнурок та накинув їй на ноги, таким чином втримуючи їх та продовжував наносити численні удари палицею по її тулубу. Заморившись, ОСОБА_6 припинив наносити удари і відпустив ноги ОСОБА_12 та побачив, що остання вже не пручалася, а лежала на підлозі тяжко дихаючи.

Залишивши ОСОБА_13 в кімнаті на підлозі, ОСОБА_6 пішов до приміщення кухні та повернувся до кімнати через 5 хвилин. Побачивши, що ОСОБА_10 лежить в тому ж положенні, в якому він її залишив та не подає ознак життя, ОСОБА_6 усвідомив, що можливо їй необхідна медична допомога. Нахилившись над ОСОБА_9 , ОСОБА_6 взяв її руку та розвернув на спину, але остання не рухалася. Після чого, ОСОБА_6 вирішив зробити ОСОБА_11 штучне дихання. Піднявши з підлоги ОСОБА_13 , ОСОБА_6 поклав її впоперек ліжка в кімнаті на спину та притиснувши свої губи до її губ, почав вдихати повітря, чередуючи з натисканням руками на її грудну клітину в області серця. Впродовж деякого часу, ОСОБА_6 вчиняв вище вказані дії, але ОСОБА_10 не прийшла до тями. Усвідомивши, що ОСОБА_10 була мертва, ОСОБА_6 залишив її лежати на ліжку та пішов до приміщення кухні.

02.01.2020 року ОСОБА_6 звернувся до поліції та повідомив про скоєний ним злочин.

02.01.2020 року працівниками поліції при проведенні огляду приміщення будинку АДРЕСА_2 , в одній з кімнат було виявлено груп ОСОБА_12 ..

При проведенні огляду трупа ОСОБА_12 у Миколаївському обласному бюро судово-медичної експертизи, у останньої виявлені тілесні ушкодження у вигляді: численних саден та синяків по всьому тілу, на зовнішній поверхні обох полушарій (півкуль) численні суброхноідальні крововиливи, численні переломи ребер по декільком анатомічним лініям з права та зліва, розрив печінки та селезінки з внутрічеревним крововиливом, перелом лівого ріжку щитовидного хряща, пошкодження м`яких тканин.

Відповідно до довідки Миколаївського бюро судово-медичної експертизи від 03.01.2020 року, причиною смерті ОСОБА_12 є тупа поєднана травма тіла.

03.01.2020 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисники проти задоволення клопотання заперечували та просили відмовити у його задоволенні, оскільки вважали підозру необґрунтованою. Вважали можливим застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 інший більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали додані до клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, у відповідності до вимог ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 року №5-328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000013 від 02.01.2020 року, долученими до клопотання та дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- протоколом огляду місця події від 02.01.2020 року, а саме домоволодіння будинку АДРЕСА_2 , за участю судово-медичного експерта - ОСОБА_14 , в ході якого виявлено труп ОСОБА_12 з численними тілесними ушкодженнями;

- протоколом огляду трупа ОСОБА_12 від 03.01.2020 року, в присутності судово-медичного експерта - ОСОБА_15 , в ході якого встановлено, що на трупі виявлено численні тілесні ушкодження;

- протоколами оглядів предметів - палиці та штанів спортивних з плямами бурого кольору;

- протоколами допитів свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ;

- довідкою Миколаївського бюро судово-медичної експертизи, згідно якої причиною смерті ОСОБА_12 є тупа поєднана травма тіла;

- протоколом слідчого експерименту, проведеного за участю підозрюваного ОСОБА_6 , в ході якого він розказав та показав, як саме він наносив тілесні ушкодження ОСОБА_11 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню №0000013 відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У своєму клопотанні слідчий, зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 :

- може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено відповідальність у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років. Тому, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні та відсутність офіційних джерел прибутків, може призвести до того, що підозрюваний ухилятиметься від кримінальної відповідальності шляхом переховування від органів досудового розслідування та суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши доводи прокурора на підтримку клопотання, пояснення підозрюваного та його захисників, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку щодо існування вищевказаного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На наявність даного ризику вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, тому знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.194 КПК України, доведено існування зазначеного вище ризику, що передбачено ст.177 КПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину 2009 року народження, є пенсіонером, будь-якої інформації про наявність у підозрюваного близьких родичів за кордоном чи на непідконтрольній території України суду не надано.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу випливає з того, що в умовах відсутності такого заходу він, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та невідворотності покарання за його вчинення, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Разом з тим, сторона обвинувачення не навела переконливих доводів та доказів на їх обґрунтування щодо того, що вжиття більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, не буде достатнім для досягнення цілей, передбачених ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, буде достатнім для запобігання ризику, на який посилається прокурор, та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст.181, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Центрального ГУ Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_8 погоджене з прокурором Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - відмовити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 01.03.2020 року включно запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу, заборонити підозрюваному ОСОБА_6 цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та покласти на останнього строком до 01.03.2020 року включно обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування із усіма свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_6 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного, за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Миколаївського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1