Справа № 461/1474/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/498/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2019 року стосовно ОСОБА_7 ,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

встановила:

вищевказаною ухвалою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України - закрито.

Обґрунтовуючи своє рішення, суд першої інстанції, враховуючи особу обвинуваченої, те що вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро розкаялась, активно сприяла розкриттю злочинів, в ході судового провадження не встановлено фактів завдання збитків чи заподіяння шкоди внаслідок дій обвинуваченої, прийшов до висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України слід закрити, у зв`язку з дійовим каяттям обвинуваченої, звільнивши останню від кримінальної відповідальності.

На дану ухвалу заступник прокурора Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та скерувати справу на новий судовий розгляд в Галицький районний суд м. Львова.

В обґрунтування вказує, що згідно з ухвалою від 27.05.2019, суд першої інстанції прийшов до висновку про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України, а саме шахрайства, підроблення та використання завідомо підробленого документа. Вказані злочини утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачена відокремленими одна від одної діями вчинила три різні злочини. Таким чином, для застосування положень ст.45 КК України у суду першої інстанції не було законних підстав через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови, як вчинення злочину вперше.
Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, обвинувачену, яка подану апеляційну скаргу заперечила, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу , та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У постанові Пленуму Верховного Суду України №12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» у п.3 міститься роз`яснення, згідно якого звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям (ст. 45 КК України) можливе в разі вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність (за винятком реальної) не може бути перепоною для застосування ст. 45 КК України.
Відповідно до ст.33 КК України, сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено. При сукупності злочинів кожен з них підлягає кваліфікації за відповідною статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.
При цьому, реальна сукупність має місце у тому разі, коли особа вчиненими у різний час (окремими) діяннями скоює два або більше злочини, які мають різні склади і кваліфікуються окремо. Реальна сукупність має місце і в ситуації більш тісного взаємозв`язку злочинів - складових реальної сукупності, а саме, коли один злочин є умовою для вчинення іншого, тобто, для використання підробленого документа особа направила свої протизаконні дії на його підроблення, а потім використала цей підроблений документ для вчинення шахрайства.

Як встановлено колегією суддів, органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 13 грудня 2016 року, з метою отримання щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг, які затверджено постановою Кабінету міністрів України №848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», перебуваючи у приміщенні Личаківського відділу соціального захисту Львівської міської ради, що знаходилось за адресою м. Львів, вул. Театральна, 10, підробила офіційний документ - «декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 13 грудня 2016 року, в яку внесла неправдиві дані, про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, яку представила (пред`явила) в Личаківський відділ соціального захисту Львівської міської ради, хоча фактично, остання, згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 2016 року придбала у власність квартиру, загальною площею 115,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім цього, ОСОБА_7 , 13 грудня 2016 року, з метою отримання щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг, перебуваючи у приміщенні Личаківського відділу соціального захисту Львівської міської ради, що знаходилось за адресою м. Львів, вул. Театральна, 10, представила (пред`явила) в Личаківський відділ соціального захисту населення Львівської міської ради завідомо підроблений офіційний документ - «декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 13 грудня 2016 року, в яку внесла неправдиві дані, про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, яку представила в Личаківський відділ соціального захисту Львівської міської ради, хоча фактично, остання, згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 2016 року придбала у власність квартиру, загальною площею 115,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого, незаконно отримала соціальну допомогу за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року, на загальну суму 9926,23 гривень.

Крім цього, ОСОБА_7 , 13 грудня 2016 року, з метою отримання щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг, які затверджено постановою Кабінету міністрів України №848 від 21.10.1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива», перебуваючи у приміщенні Личаківського відділу соціального захисту Львівської міської ради, що знаходилось за адресою АДРЕСА_2 , заповнила офіційний документ - «декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії» від 13 грудня 2016 року, в яку внесла неправдиві дані, про витрати на придбання майна, товарів або послуг на суму, що перевищує 50 тис. гривень, які здійсненні протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, яку представила (пред`явила) в Личаківський відділ соціального захисту Львівської міської ради, хоча фактично, остання, згідно договору купівлі-продажу від 21 липня 2016 року придбала у власність квартиру, загальною площею 115,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого, незаконно, шляхом обману, отримала соціальну допомогу. В загальному, за період з 01 грудня 2016 року по 31 січня 2018 року, ОСОБА_9 незаконно, шляхом обману, отримала соціальну допомогу, на загальну суму 9926,23 гривень, тим самим, заволоділа коштами Державного Бюджету України у вищевказаній сумі.

Дії обвинуваченої кваліфіковано органом досудового розслідування як підроблення офіційного документа, який надає право, з метою використання його підроблювачем, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.358 КК України; своїми умисними діями вчинила використання завідомо підробленого офіційного документа, тобто злочин, передбачений ч.4 ст. 358 КК України; своїми умисними діями вчинила заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто злочин, передбачений ч.1 ст.190 КК України.

Колегія суддів, погоджується з доводами апелянта про те, що суд першої інстанції прийшовши до висновку про вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.1 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме шахрайства, підроблення та використання завідомо підробленого документа, а вказані злочини утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачена відокремленими одна від одної діями вчинила три різні злочини.
Відтак, на переконання колегії суддів для застосування положень ст.45 КК України у суду першої інстанції не було законних підстав через відсутність такої обов`язкової об`єктивної умови, як вчинення злочину вперше.

Відповідно до п.6 ч. ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

При цьому, у зв`язку з тим, що судом першої інстанції докази у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 не досліджувались та клопотання про їх дослідження не заявлялись, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, позбавлений можливості досліджувати докази у ході апеляційного розгляду та ухвалити рішення по суті. Відтак, апеляційну скаргу прокурора слід задоволити, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27.05.2019 р. скасувати та призначити новий судового розгляд в суді першої інстанції.

На підставі наведеного керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_6 задоволити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 27 травня 2019 року, якою ОСОБА_7 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України, у зв`язку із дійовим каяттям. Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч.1,4 ст.358, ч.1 ст.190 КК України закрито скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4