Ухвала
23 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 757/3303/15-к
провадження № 51-8362 кмо 18
Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
вирішуючи питання про розгляд касаційної скарги захисника ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 червня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006079, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, котра народилася, зареєстрована та проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,
установила:
Колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду ухвалою від 5 листопада 2019 року, посилаючись на різне застосування кримінального процесуального закону в частині можливості використання експертом доказів, наданих йому потерпілим без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, та долучення таких доказів до матеріалів досудового розслідування, керуючись статтями 434-1, 434-2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), передала згадане кримінальне провадження на розгляд об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду.
Проте на розгляді об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду з 30 вересня 2019 року перебуває провадження № 51-218 кмо 19 (справа № 754/14281/17), результатами якого має стати правовий висновок щодо того, чи може бути визнано допустимим в якості доказу висновок експерта, який грунтується на медичних документах, отриманих у позапроцесуальний спосіб та не відкритих іншій стороні у порядку ст. 290 КПК.
Касаційний розгляд вказаного кримінального провадження було призначено на 4 грудня 2019 року та наразі відкладено на 27 січня 2020 року об 11:30.
На думку колегії суддів об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, одночасний розгляд об`єднаною палатою подібних за змістом правовідносин не сприятиме ефективному вирішенню поставлених перед Верховним Судом завдань у частині формування єдиної і сталої судової практики.

Натомість колегія суддів Касаційного кримінального суду має процесуальні можливості розглянути касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 після прийняття об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду остаточного рішення у справі № 754/14281/17, з урахуванням викладеного у ньому висновку про те, як саме повинна застосовуватись норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів.
Таким чином, кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 підлягає поверненню на розгляд колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду для прийняття рішення по суті.
Керуючись ст. 434-1, ст. 434-2 КПК, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду,
постановила:
Повернути кримінальне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Печерського районного суду міста Києва від 23 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 6 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 на розгляд колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду для прийняття рішення по суті.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

ОСОБА_4 ОСОБА_5