У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
лікаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву лікаря - психіатра Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_4 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку хворому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем проживання: АДРЕСА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла заява лікаря - психіатра Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання хворому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявою зазначено, що згідно постанови Білоцерківського міськрайонного суду від 23 грудня 2011 року до ОСОБА_5 застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді примусового амбулаторного лікування у психіатра по місцю його реєстрації, рішення було винесене на підставі проведеної СПЕК №1055 від 09 листопада 2011 року, яка дала висновок, що психічні розлади, які є у ОСОБА_5 , під час інкримінованих йому дій та у теперішній час позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 червня 2019 року ОСОБА_5 продовжено надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. За останні шість місяців ОСОБА_5 регулярно відвідував дільничного психіатра, підтримуюче лікування приймає вибірково, контакт формальний, емоційно вихолощений, в стані загострення конфліктує з рідними, критика до власного стану формальна. В зв`язку з погіршенням психічного стану з 05 червня 2019 року по 03 червня 2019 року лікувався в КЗ КОР ОПНМО».
В судовому засіданні представник закладу підтримала заяву з підстав, які зазначені в ній, пояснивши, що хворий є суспільно безпечним, при його діагнозі необхідно продовжити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Заслухавши думку лікаря-психіатра, яка просила задовольнити заяву, прокурора, який вважає заяву обґрунтованою та не заперечував щодо її задоволення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.
ОСОБА_5 хворіє тривалий час, перебуває на обліку у психіатра, інвалід III групи до 01 травня 2019 року, згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №4 - має діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, приступодібний прогредіентний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром». За останні шість місяців ОСОБА_5 регулярно відвідував дільничного психіатра, підтримуюче лікування приймає вибірково, контакт формальний, емоційно вихолощений, в стані загострення конфліктує з рідними, критика до власного стану формальна. В зв`язку з погіршенням психічного стану з 05 червня 2019 року по 03 червня 2019 року лікувався в КЗ КОР ОПНМО».
Відповідно до статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Стаття 514 КПК України передбачає, що продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно до вимог частин першої та другої статті 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосовування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.
Так, згідно висновку комісії лікарів психіатрів від 06 грудня 2019 року №4 ОСОБА_5 встановлено діагноз «Шизофренія, параноїдна форма, приступодібний прогредіентний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром». За таких обставин, необхідно ОСОБА_5 продовжити надання амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди у примусовому порядку на строк 6 місяців.
На підставі статті 95 КК України, статей 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись статтями 512, 514 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву лікаря - психіатра Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» ОСОБА_4 про продовження надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання хворому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , надання амбулаторної психіатричної допомоги без його усвідомленої згоди у примусовому порядку на строк шість місяців.
Копію ухвали направити головному лікарю Комунального некомерційного підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківська міська лікарня №4» для виконання.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1