справа №190/1524/19
провадження №1-кп/176/95/20
В И Р О К
Іменем України

05 березня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Семенівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2019 року за №0000738,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , судового розпорядника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2019 приблизно о 06 год. 00 хв. ОСОБА_3 , знаходячись на за адресою: АДРЕСА_2 , помітив будинок АДРЕСА_3 , у якому проживає ОСОБА_6 , та у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 знаходячись па вул.Механізаторів в м.П`ятихатки, Дніпропетровської області, підійшов до паркану домоволодіння АДРЕСА_3 та за допомогою сили рук витягнув з паркану три металевих стовпчики належні ОСОБА_6 , якими в цей же час вирішив заволодіти.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , взяв три металевих стовпчики вартістю 197,00 грн., за один стовпчик, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 98 від 27.09.2019 та з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ними у подальшому на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 591,00 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, щиро розкаявся, від дачі показів відмовився на підставі ст.63 Конституції України. Зазначив, що обставини кримінального правопорушення не оспорює, підтримав формулювання обвинувачення, яке викладено в обвинувальному акті. Просив розглядати справу на підставі ч.3 ст.349 КПК України, про що надав відповідну письмову заяву.

Докази його вини, здобуті органом досудового розслідування, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Вказав, що його позиція добровільна, що також підтверджується, наданою ним у судовому засіданні письмовою заявою.

Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про про розгляд справи за її відсутності. Під час судового розгляду звернулась із цивільним позовом про про стягнення з обвинуваченого на її користь 591 грн майнової шкоди та 2000 грн. моральної шкоди внаслідок злочину.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, який є особою раніше не судимою. Також суд враховує особу обвинуваченого, відносно якого, відповідно до характеристики П`ятихатської міської ради, заяв та скарг на неправомірні дії до міськвиконкому не надходило, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога згідно оглянутих довідок не перебуває.

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого, складеної старшим інспектором П`ятихатського міськрайонного відділу філії ДУ «Центр пробації» від 21.11.2019 року ОСОБА_3 характеризується, як людина, що зловживає алкогольними напоями. Ризик вчинення нового злочину оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, визначається, як середній. Зроблено висновок, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому є щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, його щире каяття та притягнення до кримінальної відповідальності вперше, суд, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі.

При цьому, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його ставлення до вчиненого злочину, а саме щире каяття, низький рівень суспільної небезпеки вчиненого діяння, притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності вперше, суд, погоджуючись з висновком прокурора та органом пробації, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину, виконає покладені відповідно до ст. 76 КК України обов`язки.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування не обирався. Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.

До початку судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 подала до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області цивільний позов про стягнення з ОСОБА_3 на її користь 591 грн майнової шкоди, оскільки майно їй повернуто не було, та 2000 грн моральної шкоди, яка полягала у розладі її душевного здоров`я внаслідок вчинення щодо неї правопорушення, переживаннях, які вона отримала внаслідок порушеного її права власності, які спричинені протиправною поведінкою обвинуваченого.

Відповідно до ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки розмір майнової шкоди підтверджується висновком судово-товарознавчої експертизи №98 від 27.09.2019 року, фактично шкода не відшкодована, майно потерпілій повернуто не було, що вбачається з її позову, тому суд вважає за можливе стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 591 грн. майнової шкоди.

В Постанові Пленуму Верховного суду N 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 25.05.2001 р. зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи пропорційність завданої шкоди та моральних страждань, які зазнала потерпіла, суд, виходячи з принципів розумності, об`єктивності та справедливості, вважає за можливим стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої моральну шкоду в розмірі 1000 грн. В решті цивільного позову слід відмовити.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази, а саме три металеві стовпчики - слід повернути потерпілій.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , майнову шкоду в розмірі 591 грн. та 1000 грн. моральної шкоди, а всього 1591 грн.

В задоволенні решти цивільного позову - відмовити.

Речові докази, а саме три металеві стовпчики - слід повернути потерпілій.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору та направити потерпілій.

Суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1