У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мигія Первомайського району Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127, ч. 1 ст. 309 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2019 року продовжено відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 09.12.2019 р. включно, без визначення застави.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи апелянта.

Обвинувачений ОСОБА_5 зазначає, що він і його захисник ОСОБА_7 у судовому засідання звертали увагу суду на те, що кримінальне провадження сфабриковане стороною обвинуваченння, не наведено фактів на підтвердження наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, він ( ОСОБА_5 ) має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, родину, на його утриманні перебувають двоє малолітній дітей та матір пенсійного віку, яка має ряд хронічних захворювань.
Зазначає, що суддя не звернув увагу на ті обставини, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу надане йому та захиснику на початку судового засідання, після оголошення перерви вони брали участь у судовому засідання з розгляду його заяви про відвід судді ОСОБА_8 . Отже його позбавили права надати заперечення, не надавши передбачені законом три години для підготовки до судового засідання.
Під час судового засідання судом не досліджено матеріали справи, на які посилався прокурор у клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

У провадженні Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 127 КК України, та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України.
В підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, за сукупністю, тяжких злочинів та злочинів середньої тяжкості, ризики переховування від суду та можливості чинити тиск на потерпілого та свідків з метою зміни їх показань на свою користь, які були наявні під час вирішення питання про обрання запобіжного заходу, не зменшились, та їм неможливо запобігти інакше, ніж тримаючи обвинуваченого під вартою.
Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.10.2019 р.
Врахувавши, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів тяжкого та середньої тяжкості, постійної роботи не має, наявний конкретний суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, можливість обвинуваченого переховуватись від суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на учасників процесу, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зникли та продовжують існувати, суд дійшов висновку, що подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_5 є виправданим та зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003088, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 127 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 127 КК України.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року визнано неконституційним закріплене у ст. 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені на стадії судового розгляду до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.
Разом з тим, на даний час нормативне регулювання положень кримінального процесуального закону ще не здійснено і порядку розгляду таких скарг не визначено.
За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне, при вирішенні питання щодо строків та порядку розгляду цих справ, керуватись загальними засадами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, знайомий із потерпілими та свідками, оскільки проживає в одному населеному пункті з ними. Судове провадження на даний час триває.
Наведені обставини дають можливість припускати, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, у цьому кримінальному провадженні, та вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому висновок суду першої інстанції про те, що ризики, визначені при застосуванні ОСОБА_5 даного запобіжного заходу, не зменшились, є вірним.
Враховуючи наведене, доводи апелянта про необґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачених ст. 177 КПК України, є безпідставними.
З урахуванням тяжкості злочину, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про необхідність продовження строку тримання під вартою для забезпечення виконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт, не зможе запобігти вказаним ризикам.

Посилання на певні дані про особу обвинуваченого не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 7, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 жовтня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

____________________ ____________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3