У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24січня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000066

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2020 року у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне, Очаківського району, Миколаївської області, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 189 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

підозрюваний ОСОБА_6

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

У відношенні підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.03.2020 включно. Визначено розмір застави у 600 000 грн., у разі внесення якої покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки:
з`являтися за кожним викликом слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду (в залежності від стадії кримінального провадження); утримуватися від спілкування із усіма свідками, потерпілими та іншими особами з приводу обставин кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд (в залежності від стадії кримінального провадження) про зміну місця свого проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, ін. документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати більш м`який запобіжний захід, а також зменшити розмір застави.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник ОСОБА_5 вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідчий суддя не надав належної та об`єктивної оцінки усім обставинам справи, не обґрунтував свої висновки щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, внаслідок чого необґрунтовано застосував до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апелянт зазначає, що підозра за ч.2 ст. 189 КК України не обґрунтована, оскільки не є вимаганням примушування особи до оплати наданих їй за угодою чи домовленістю послуг.

Вказує, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя не розглянув можливості застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

На думку апелянта, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази, які б підтверджували наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від слідства та суду або знову вчинить злочин. А посилання слідчого судді на тяжкість висунутої підозри не може сама по собі виправдовувати тримання під вартою.

Просить врахувати, що ОСОБА_6 має тяжкі захворювання, є інвалідом, потребує постійного лікування та догляду, дитина теж тяжко хворіє та потребує догляду батька, оскільки мати працює у Польщі.

Вважає, що слідчим суддею необґрунтовано та без дослідження майнового стану ОСОБА_6 визначено розмір застави у 600 000 грн.

Встановлені слідчим суддею обставини.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, відомості про яке 26.11.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066.

11.01.2020 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

ОСОБА_6 підозрюється в тому, що на початку листопада 2019, вступив в попередню злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та групою невстановлених слідством осіб, та розробили злочинний план, направлений на вчинення вимоги передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, відносно потерпілого ОСОБА_12 , особисті дані якого були змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», який полягав у тому, щоб отримати від останнього грошові кошти за неіснуючий борг в сумі 600 000 грн.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в період з 11.12.2019 по 22.12.2019 в м. Миколаєві неодноразово зустрічалися з потерпілим ОСОБА_12 з метою особистого збагачення, спрямованого на вчинення вимоги передачі чужого майна, шляхом застосування до нього психологічного насильства, що виразилось у висловлюванні погроз насильства, а також у грубій формі вимагали у потерпілого грошові кошти у сумі 600 000 грн. за неіснуючі борги. В подальшому 27.12.2019, у вечірній час ОСОБА_6 , діючи спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та групою невстановлених слідством осіб прибули до готелю «Шале», який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Поштова, 30, де близько о 20.34 год. зустрілися з потерпілим ОСОБА_12 , та усвідомлюючи протиправність своїх дій, шляхом застосування до останнього психологічного насильства, що виразилось у висловлюванні погроз насильства, а також демонструючи ніж, погрожуючи нанесенням тяжких тілесних ушкоджень, в грубій формі вимагали у потерпілого грошові кошти у сумі 600 000 грн. 11.01.2020, близько 13.50 год., ОСОБА_8 , діючи спільно з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , прибули на територію, прилеглу до ресторану«Вареники», де ОСОБА_10 отримав від потерпілого ОСОБА_12 раніше виготовлені несправжні (імітаційні) засоби у вигляді банкнот номіналом 500 грн. в кількості 500 штук на загальну суму 250 000 грн., як частину неіснуючого боргу у розмірі 600 000 грн.

Слідчим подано клопотання про обрання у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для запобігання ризикам, передбаченим п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, є обґрунтованою. Слідчий суддя зазначив про наявність ризиків, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному проваджені; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

На їх наявність вказує те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років, офіційно не працює, не має офіційних джерел доходу, розлучений.

Слідчий суддя, оцінивши в сукупності вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винним у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він підозрюється та дані про особу підозрюваного, дійшов висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить запобігання встановленим ризикам та застосував до ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Врахувавши дані про особу підозрюваного, тяжкість та мотив злочину, в якому він підозрюється, його матеріальний стан, те, що він є інвалідом третьої групи (по зору), має на утриманні малолітню дитину, 2015 року народження, яка має ряд захворювань та станом на теперішній час перебуває під наглядом батьків підозрюваного, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави в сумі 600 000 грн, та у разі її внесення покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підозра ОСОБА_6 є обґрунтованою. У клопотанні слідчий в обґрунтування підозри послався на докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року, для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий, поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Тому, з огляду на наведені рішення Європейського Суду з прав людини, доводи апелянта про неправильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 189 КК України, не можуть бути предметом розгляду під час обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя достатньо мотивував рішення в частині наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, не працює та не має офіційних джерел доходу, розлучений.

Слідчий суддя, врахувавши ці дані щодо особи підозрюваного, та ступінь тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дійшов правильного висновку про існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей, які мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників у кримінальному проваджені; вчиняти інші кримінальні правопорушення, його вік та стан здоров`я не перешкоджає триманню під вартою.

Доводи захисника ОСОБА_5 , що слідчим суддею не була розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, є неспроможною, оскільки слідчий суддя достатньо мотивував необхідність застосування виняткового запобіжного заходу та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 .

Доводи апелянта про необґрунтованість визначеного слідчим суддею розміру застави у відношенні ОСОБА_6 також є неспроможними.

Так, згідно положень ч 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави у розмірі, що перевищує встановлений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя врахував встановлені ризики, суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , тяжкість та обставини кримінального правопорушення, та прийняв рішення, яке відповідає вимогам ч 5 ст. 182 КПК України.

З огляду на наведене, суд вважає правильними висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не достатні для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. При розгляді клопотання доведені обставини, передбачені п. п. 1-3 ч.1 ст. 194 КПК України.

Тому немає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить захисник.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 ч.3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 14 січня 2020 року у відношенні ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3