Справа № 755/3656/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000881 від 05.02.2020 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

03.02.2020 року у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_3 , знайшов паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де в подальшому, знаходячись за своїм місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , останній, реалізуючи злочинний умисел, направлений на підроблення зазначеного паспорту, з метою протиправного використання у власних цілях, шляхом внесення в документ неправдивих відомостей, видалив із першої сторінки фотокартки власника паспорта та вклеїв на першій сторінці, фотокартку зі своїм зображенням, таким чином підробив офіційний документ - паспорт громадянина України.

Згідно висновку експерта № 17-3/223 від 17.02.2020 року, у бланку паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1-й сторінці мала місце переклейка фотокартки.

Крім того, 04.02.2020 року приблизно о 12 годині хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у відділенні «ПриватБанк», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2, де в подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на використання підробленого паспорту, де під час оформлення картки-накопичення, пред`явив працівникам банку, підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 22 березня 2010 року Здолбунівським РВ УМВС України у Рівненській області на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із заміненою фотокарткою власника, тим самим використав підроблений ним раніше документ.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що в 03.02.2020 року він знайшов паспорт на ім`я ОСОБА_5 , в який вклеїв фото зі свого паспорта, а наступного дня пішов до відділення банку «Приватбанк», що за адресою: м. Київ, вул. Алма-Атинська, 2,

де під час оформлення картки-накопичення, пред`явив підроблений ним паспорта.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у підробленні офіційного документу, що видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією і який надає права з метою його використання підроблювачем чи іншою особою, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України; та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З урахуванням ступеню тяжкості вчинених ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді обмеження волі в межах санкцій ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Також, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 358 КК України у виді 1 /одного/ року обмеження волі;

за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

Відповідно до ст.70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1/один/ рік.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі, а саме: паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_5 , що запакована у поліетиленовий пакет № 0007713 «Міністерство внутрішніх справ України ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА Київський науково-дослідний експертно-криміналістичний центр» визнати речовим доказом у кримінальному провадженні, що передані у камеру схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві на підставі квитанції № 015200, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 256 гривень 08 коп. за проведення судової експертизи № 17-3/223 від 17.02.2020 року.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: