КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2020 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , пенсіонер, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 25 лютого 2020 року включно.
Покладенона підозрюваного ОСОБА_6 , обов`язків:
- утримуватися від спілкування у будь-який спосіб з особами, яких вкаже прокурор, слідчий,
- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання,
- носити електронний засіб контролю.
Як вказав в ухвалі слідчий суддя, виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для тримання підозрюваного під вартою.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні прокурор відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави у розмірі 235 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, для забезпечення виконання обов`язків визначених КПК України.

Прокурор вважає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального Закону.
Як зазначає прокурор, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, так як згідно вимог ст. 75 КК України забороняється звільнення особи від відбування покарання з випробуванням за корупційний злочин, останній може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, ОСОБА_6 , не перебуваючи під вартою, маючи отримані в ході оперативно-розшукової діяльності дані про місце знаходження ОСОБА_11 , може незаконно впливати на нього та інших фігурантів у даному кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення від кримінальної відповідальності.
Крім того, як вважає прокурор, ОСОБА_6 може здійснювати вплив на інших потенційних свідків, показання яких мають значення у цьому кримінальному провадженні, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 від 21 травня 2019 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що упродовж часу з 21 травня 2019 року по 24 січня 2020 року вчинив закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), який виразився у підбурюванні, шляхом схиляння до надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення дій в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.
Крім того, дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 4 ст. 27, ч. 3 ст. 369 КК України.

24 січня 2020 року ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 КК України.

24 січня 2020 року слідчий Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2020 року вказане клопотання слідчого залишено без задоволення та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 25 лютого 2020 року включно, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_6 відповідних обов`язків.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурората захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_12 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, у вигляді тримання під вартою, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які є підставою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то вони є безпідставними, оскільки слідчим суддею під час застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту враховано наявність вказаних ризиків.
Абстрактна можливість того, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість реального позбавлення волі за вчинене ним кримінальне правопорушення, з метою уникнення відповідальності, перебуваючи на волі, може змінити своє місце проживання, виїхати за межі території України, тобто переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, також не є визначальною для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Даних про те, що ОСОБА_6 , маючи дані про місце знаходження ОСОБА_11 , може незаконно впливати на нього та інших фігурантів у даному кримінальному провадженні з метою подальшого уникнення від кримінальної відповідальності, прокурором не наведено.
Інших переконливих доказів на підтвердження того, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не запобігатиме існуючим ризикам, прокурором не надано.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Отже, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_13 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 січня 2020 року, якою залишено без задоволення клопотання слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_10 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, строком до 25 лютого 2020 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1275/2020
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_14
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1