У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 384/589/18

Провадження № 1-кс/384/22/2020

28 лютого 2020 року смт. Вільшанка
Слідчий суддя

Вільшанського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Вільшанка клопотання т.в.о. начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 14.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 246, ч.1 ст. 364 КК України, -

в с т а н о в и в:

26 лютого 2020 року до суду надійшло клопотання т.в.о. начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 14.09.2018 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 246, ч.1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділенням Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 14.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 364 КК України.

У межах досудового розслідування кримінального провадження 08 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 364 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе та іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

У відповідності до висновку судової інженерно-екологічної експертизи за № 3194/19-27 від 03.10.2019 року, розмір шкоди заподіяної підозрюваним ОСОБА_6 внаслідок незаконної порубки 7-ми сироростучих дерев породи «Дуб звичайний» у полезахисній смузі на землях Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградській області, біля автодороги сполученням с. Вівсяники с. Бузникувате Вільшанського району, поряд із земельними ділянками під кадастровими номерами :02:000:2418, :02:000:0200:02:000:0304, становить 111325 гривень 46 копійок.

У межах досудового розслідування кримінального провадження процесуальним прокурором в інтересах Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області 18.02.2020 року до підозрюваного ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме незаконної порубки дерев у полезахисній смузі на землях Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградській області, біля автодороги сполученням с. Вівсяники - с. Бузникувате Вільшанського району на загальну суму 111325 гривень 46 копійок.

З метою забезпечення пред`явленого цивільного позову у кримінальному провадженні було встановлено, що відповідно до довідки територіального сервісного центру МВС 3545 РСЦ МВС в Кіровоградській області за № 31/11/3545-153 від 20.02.2020 року за підозрюваним ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно бази даних «НАІС», значаться транспортні засоби: автомобіль «CHERY AMULET», 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_2 , дата реєстрації - 21.12.2007 року в Вільшанському РЕВ та автомобіль «ВАЗ-2121», 1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_4 , дата реєстрації 17.12.2016 рік в ТСЦ 4842 м. Первомайськ, Миколаївської області.

У клопотанні слідчий зазначає, що у відповідності до поданої підозрюваним ОСОБА_6 електронної декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, вартість автомобіля «CHERY AMULET», 2007 року випуску, складає 30000 гривень, а вартість автомобіля «ВАЗ-2121», 1990 року випуску, невідома.

Крім того, відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_6 на праві власності на підставі рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 26.05.2016 року належить земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:0025, площею 4,0164 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої становить 138757 грн. 55 коп., та земельна ділянка, належна йому на підставі державного акту на право власності серії ІІІ-КР №008526 з кадастровим номером :02:000:0027, площею 4.4766 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, нормативна грошова оцінка якої становить 138094 грн. 19 коп..

У зв`язку з наведеним, для забезпечення цивільного позову просить накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на вищевказане майно, а саме: автомобілі «CHERY AMULET», 2007 року випуску, «ВАЗ-2121», 1990 року випуску, та земельні ділянки площею 4,0164 га. з кадастровим номером :02:000:0025 та 4.4766 га., з кадастровим номером :02:000:0027, що належать підозрюваному ОСОБА_6 на праві власності.

Крім цього, у клопотанні слідчий просить розглядати зазначене клопотання без виклику підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , оскільки, будучи повідомленим про розгляд клопотання, ОСОБА_6 може відчужити право власності на вказане майно на третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна. Враховуючи викладене, з метою забезпечення арешту майна та запобігання можливості його відчуження, слідчим суддею визнано за доцільне розглядати відповідне клопотання без повідомлення власника майна та його захисника, а тому власник майна ОСОБА_6 на підставі ч.2 ст. 172 КПК України про розгляд клопотання не повідомлявся. Т.в.о. начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлений своєчасно та належним чином. Згідно з ч.1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала повністю, просила його задовольнити, зазначивши, що накладення арешту на майно підозрюваного необхідне для забезпечення цивільного позову, оскільки він може ухилитися від цивільної відповідальності. Ретельно дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, з`ясувавши обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшла таких висновків. При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі статтями 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Так, відповідно до частини першої статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 6 листопада 2008 року, де визнавалися порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Відповідно до вимог ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Частиною 3 статті 132 КПК України визначено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно з п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов). Частиною 6 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Згідно з ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. Згідно з ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим відділенням Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНІП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 14.09.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 364 КК України (а.с.6-7). 08 січня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 246, ч. 1 ст. 364 КК України, тобто у незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду, а також у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе та іншої фізичної особи використання службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам (а.п. 8-11). У відповідності до висновку судової інженерно-екологічної експертизи за № 3194/19-27 від 03.10.2019 року розмір шкоди заподіяної підозрюваним ОСОБА_6 , внаслідок незаконної порубки 7-ми сироростучих дерев породи «Дуб звичайний» у полезахисній смузі на землях Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградській області становить 111325 гривень 46 копійок (а.п.12-24). Крім того, матеріали клопотання (витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (а.п.6-7), протоколи огляду місця події від 14.09.2018 року та від 15.09.2018 року (а.п. 50-51, 52-53, 56-57, 60-61, 63-64, 66-67, 70-71), протокол огляду місця події з фототаблицями від 19.10.2018 року (а.п.79-83), постанови про визнання предметів речовими доказами від 15.09.2018 року (а.п.54, 58, 62, 65, 68, 72), протокол огляду місця події від 19.10.2018 року (а.п.79-83), протокол огляду предмету з фототаблицями від 19.10.2018 року (а.п. 73-78), протоколи допиту свідків від 17.09.2018 року, 16.01.2019 року (а.п.84-88), протокол допиту підозрюваного від 08.01.2020 року (а.п.49), протоколи проведення слідчого експерименту з фототаблицями від 12.09.2019 та від 14.09.2019 року (а.п.89-101), постанова про визнання потерпілим від 23 грудня 2019 року (а.п.102-103), містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 246, ч.1 ст. 364 КК України. При цьому, слідчий суддя також вважає за доцільне звернути увагу на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди використовують практику суду як джерело права. Згідно з частиною 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У справі «Нечипорук і Йонкало проти України» заява № 42310/04, рішення від 21 квітня 2011 року у п. 175 Європейський суд з прав людини зазначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (стандарт, визначений у рішенні у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, але факти, що викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі «Мерабішвілі проти Грузії» від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає, що надані слідчим докази на обґрунтування підозри є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення. У матеріалах клопотання наявний цивільний позов у кримінальному провадженні № 0000170 від 14.09.2018 року, який поданий 18.02.2020 року процесуальним прокурором начальником Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_5 в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Кіровоградській області до підозрюваного ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої державі внаслідок кримінального правопорушення, а саме незаконної порубки дерев у полезахисній смузі на землях Бузникуватської сільської ради Вільшанського району, Кіровоградській області, біля автодороги сполученням с. Вівсяники - с. Бузникувате, Вільшанського району на суму 111325 гривень 46 копійок. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №201601846 від 24.02.2020 року, ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,0164 га., кадастровий номер :02:000:0025, розташована на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 243 (а.п.32-33). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №201602264 від 24.02.2020 року, ОСОБА_6 на праві приватної власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,4766 га., кадастровий номер :02:000:0027, розташована на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 43 (а.п.34-35). Відповідно до інформації територіального сервісного центру МВС 3545 РСЦ МВС в Кіровоградській області від 20 лютого 2020 року №31/11/3545-153, за громадянином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцем села Бузникувате Вільшанського району Кіровоградської області значаться такі транспортні засоби: автомобіль CHERY AMULET, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 , дата реєстрації 21.12.2007 року у Вільшанському РЕВ; автомобіль ВАЗ 2121, 1990 року випуску, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , дата реєстрації 17.12.2016 року в ТСЦ 4842 м. Первомайськ Миколаївської області (а.п. 37). З метою забезпечення відшкодування цивільного позову, відшкодування збитків, завданих державі та недопущення відчуження майна, т.в.о. началька СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на все вищевказане майно із забороною його відчуження та розпорядження ним. Згідно з ч.8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року, враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення злочину на суму 111 325 грн. 46 коп.. Разом з тим, слідчий просить накласти арешт із забороною відчуження та розпорядження на автомобілі: CHERY AMULET, 2007 року випуску, ВАЗ 2121, 1990 року випуску, земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0025, площею 4,0164 га. та земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0027, площею 4,4766 га., розташовані на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, що не співмірно із заявленими позовними вимогами у даному провадженні. Поряд з цим, слідчий у поданому до суду клопотанні не наводить, та його матеріали не містять жодних доказів з приводу дійсної вартості автомобілів CHERY AMULET, 2007 року випуску, та ВАЗ 2121, 1990 року випуску, на які слідчий просить накласти арешт, у зв`язку з чим неможливо оцінити співмірність вартості вказаного майна із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, про яку вказує слідчий, як це передбачено ч.8 ст.170 КПК України. Щодо автомобіля ВАЗ 2121, 1990 року випуску, слідчим у клопотанні зазначено, що вартість вказаного автомобіля невідома. Крім цього, посилаючись на електронну декларацію ОСОБА_6 за 2018 рік, слідчий зазначає, що вартість автомобіля CHERY AMULET, 2007 року випуску, складає 30000 грн.. При цьому, у декларації зазначена вартість даного автомобіля на дату його придбання, а саме станом на 21 грудня 2007 року. Отже, з часу придбання автомобіля пройшло більше 12 років. Інформація щодо дійсної вартості автомобіля CHERY AMULET, 2007 року випуску, слідчим не надана. Таким чином, клопотання в частині накладення арешту на автомобілі CHERY AMULET, 2007 року випуску, та ВАЗ 2121, 1990 року випуску, із забороною їх відчуження та розпорядження ними, не підлягає задоволенню, оскільки слідчим не надано дійсної вартості вказаних автомобілів, а тому неможливо оцінити співмірність даного майна із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Вирішуючи питання про накладення арешту на земельні ділянки: площею 4,0164 га., з кадастровим номером :02:000:0025, нормативна грошова оцінка якої становить 138757 грн. 55 коп. та площею 4,4766 га., з кадастровим номером :02:000:0027, нормативна грошова оцінка якої становить 138094 грн. 19 коп., що розташовані на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, із забороною їх відчуження та розпорядження ними, слідчий суддя вважає, що вимога слідчого відносно накладення арешту на дві земельні ділянки, які належать на праві власності ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, оскільки їх вартість в сукупності згідно з нормативно грошовою оцінкою даних земельних ділянок становить 276851 грн. 74 коп., а тому, враховуючи розмір заявленого прокурором цивільного позову, що становить 111325 грн. 46 коп., арешт необхідно накласти лише на одну земельну ділянку, вартість якої є меншою, що буде співмірним з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (цивільний позов) у даному кримінальному провадженні необхідно накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :02:000:0027 площею 4,4766 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, реєстраційний номер 43, нормативна грошова оцінка якої становить 138094 грн. 19 коп., із забороною її відчуження, без позбавлення права розпорядження вказаною земельною ділянкою, оскільки заборона розпорядження земельною ділянкою не може бути виправдана потребами досудового розслідування. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна не надано та слідчим суддею не встановлено. З урахуванням наведеного, клопотання слідчого підлягає задоволенню в тій частині, що ґрунтується на законі, підтверджене встановленими обставинами та наданими слідчому судді доказами. Застосування вказаного способу арешту є найменш обтяжливим. Підстав сумніватися в розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. Крім цього, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження майна. Поряд з цим, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, в тому числі і питання обґрунтованості цивільного позову, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. Разом з цим, слідчий суддя зважає на те, що на стадії досудового розслідування слідчий суддя не має повноважень вирішувати питання щодо відповідності цивільного позову вимогам ЦПК України, а також наявності або відсутності підстав для його задоволення, а тому обґрунтованість цивільного позову може бути встановлено виключно під час розгляду матеріалів кримінального провадження по суті. Встановлення обґрунтованості цивільного позову під час вирішення питання про накладення арешту вимогами КПК не передбачено. Крім цього, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ч.1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175, 309, 372, 376 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання т.в.о. начальника СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене з начальником Вільшанського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна, яке подано у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000170 від 14.09.2018 року задовольнити частково. Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000170 від 14.09.2018 року шляхом заборони відчуження на земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0027, площею 4, 4766 га., розташовану на території Бузникуватської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 43, яка належить на праві власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Вільшанським РВ УМВС України в Кіровоградській області, на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ІІІ КР №008526, виданого 10 грудня 2001 року Бузникуватською сільською радою Вільшанського району Кіровоградської області.

В іншій частині клопотання відмовити. Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню т.в.о. начальником СВ Вільшанського ВП Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 .. Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Відповідно до положень ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, фізичній чи юридичній особі, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичній особі, щодо якої здійснюється провадження, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Повний текст ухвали складено та проголошено 03 березня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1