Провадження № 1-кп/638/173/20

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкова кримінальне провадження № 0005516 від 04.11.2016 у відношенні:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в с. Єлизаветівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше судимого :
- 19.11.2007 вироком Жовтневого райсуду м. Харкова за ст. 187 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31.01.2008 вирок змінено в частині призначеного кримінального покарання, визначено до відбуття 6 років позбавлення волі; ухвалою Дергачівського райсуду Харківської області від 12.12.2011, на підстав ст. 81 КК України, звільненого від відбування покарання умовно достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 14 днів;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народженого в смт. Червоний Донець, Балаклійського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_2 ;

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_10

потерпілого ОСОБА_11

представника потерпілого ОСОБА_12

захисника ОСОБА_13

підсудних ОСОБА_8 , ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2016 року близько 07 години 40 хвилин підсудний ОСОБА_8 , який є особою, яка раніше вчинила розбій, разом з підсудним ОСОБА_9 перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , звернули увагу на раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_11 , який рухався з двору вищезазначеного будинку та мав при собі сумку з особистими речами, яка висіла у нього через плече.

Після чого у підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 з застосування щодо нього, з метою подолання можливого опору, насильства небезпечного для його життя і здоров`я та заволодіння належним йому майном сумкою з особистими речами, для реалізації якого підсудні узгодили свої протиправні дії.

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, розуміючи протиправність своїх злочинних дій, діючи узгоджено, за попередньою змовою в групі осіб, настигли потерпілого ОСОБА_11 та вчинили на нього розбійний напад з метою заволодіння належним йому майном, і бажаючи подолати волю потерпілого до опору, нанесли останньому удар в область голови справа, висловлюючи при цьому вимогу віддати їм належну потерпілому ОСОБА_11 сумку з особистим майном.

При цьому, застосовуючи під час переслідування потерпілого ОСОБА_11 , який намагався втекти від нападників, насильство, небезпечне для його життя та здоров`я, яке виразилось в сумісному нанесенні підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_11 множинних ударів рукам, ногами та наявним у підсудного ОСОБА_8 дерев`яним предметом в область голови та тулуба, заподіяли потерпілому тілесні ушкодження, а саме : поєднану закриту черепно мозкова та щелепно лицьову травму у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носу з наявністю забитої рани на спинці носу в середній третині ( після первинної хірургічної обробки ), забиту рану в ділянці проекції зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги ( яка загоїлась з утворенням рубця ), синці у лівій та правій навколо очних ділянках та в ділянці проекції правого скронево нижньощелепного суглобу, садна у лобній ділянці, яка за ступенем тяжкості, у своєї сукупності, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів ( 21 день ); садна на передній поверхні грудей в дільниці проекції 3-го правого ребра по навкологрудиної лінії, на тильній поверхні правої кисті в ділянці проекції дистальних міжфалангових суглобів 1, 3 та 4 пальців, які за ступенем тяжкості, як такі що викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень, тим самим бажаючи подолати волю потерпілого ОСОБА_11 до опору, підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вимагали від потерпілого передати наявну у останнього сумку, в якій знаходилися особисті речі потерпілого та грошові кошти в сумі 1033 гривень. При цьому, в процесі побиття потерпілого ОСОБА_11 підсудний ОСОБА_8 рукою тягнув за ручку сумку, яка висіла у потерпілого через плече, намагаючись її зірвати з пліч потерпілого, проте підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не змогли заволодіти належним потерпілому майном в зв`язку з опором ОСОБА_11 , котрий утримував сумку руками, а також у зв`язку з тим, що їх злочинні дії були помічені співробітниками служби охорони, які на автомобілі проїздив повз місце скоєння злочину, що в свою чергу, з метою уникнення затримання на місці вчинення злочину, змусило підсудних з місця вчинення злочину зникнути.

У судовому засіданні підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України не визнали.

Підсудний ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що 04.11.2016 близько 08 години ранку він разом з ОСОБА_8 знаходились по пр-ту Л. Свободи в м. Харкові де зустріли раніше незнайомого їм потерпілого ОСОБА_11 , який під час руху товкнув ОСОБА_8 , у зв`язку з чим між ними на грунті неприязних стосунків виникла сварка, яка згодом переросла у бійку. Під час сварки потерпілий намагався піти з місця конфлікту, однак вони почали його переслідувати, наздогнали та висловлюючись в адресу потерпілого нецензурною лайкою почали його бити, не звертаючи увагу на присутність під час побиття великою кількості сторонніх осіб, які робили їм зауваження, при цьому їм було байдуже, що вказані події відбуваються в громадському місці. Він наносив множинні удари потерпілому руками та ногами в обличчя та по тулубу з значною силою, при цьому під час побиття будь які предмети не використовував. ОСОБА_8 також почав наносити удари руками потерпілому, від чого вони впали на землю, чи були у ОСОБА_8 будь які предмети він не бачив. Внаслідок побиття у потерпілого було травмоване обличчя. Під час побиття сумку у потерпілого вони не намагались забрати, не висували вимог, щодо передачі їм потерпілим належної йому сумки, яку він взагалі не бачив, так як під час бійки не звертав на це увагу. Свої дії ними були припинені так як на місце події прибули співробітники охорони, після чого вони попрямували до станції метрополітену « Олексіївська », де й були затримані співробітниками поліції, які у нього вилучили наявні два ножа, які ним під час бійки не використовувались. Попередньої змови з ОСОБА_8 щодо вчинення розбійного нападу на потерпілого у нього не було, побиття останнього вчинили на грунті раптово виниклих неприязних стосунків. Чому потерпілий та свідки його обмовляють, він пояснити не може. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовував.

Підсудний ОСОБА_8 усудовому засіданні в части вчинення ним вищевказаного злочину, дав показання, аналогічні показанням підсудного ОСОБА_9 наголошуючи на тому, що потерпілого ОСОБА_11 від раніше не знав. Конфлікт виник у зв`язку з тим, що ОСОБА_11 під час руху необережно його товкнув. Першим руками почав бити потерпілого ОСОБА_9 , потім потерпілого почав бити він, наносячи удари руками та ногами з значною силою в область голови та тулубу, будь які предмети при побитті не застосовував. Йому було байдуже, що вказані події відбуваються в громадському місці, за наявності великої кількості очевидців. Він не пам`ятає була чи ні у потерпілого на плечах сумка. Під час бійки він у потерпілого не намагався зірвати з пліч сумку, вони не вимагали передати їм потерпілим належне йому майно. Під час бійки вони в адресу потерпілого висловлювались нецензурною лайкою. Свої дії припинили так як на місце прибули співробітники охорони, та попрямували до станції метрополітену « Олексіївська », де й були затримані співробітниками поліції, які у нього вилучили наявну дерев`яну гантелю, яка під час затримання випала з його кишені. Вказаний предмет він не застосовував під час побиття потерпілого. Попередньої змови з ОСОБА_9 щодо вчинення розбійного нападу на потерпілого у нього не було, побиття останнього вчинили на грунті раптово виниклих неприязних стосунків. Чому потерпілий та свідки його обмовляють, він пояснити не може. Матеріальну шкоду потерпілому не відшкодовував. Незважаючи на не визнання підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 своєї вини, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, їх винуватість у вчиненні інкримінованого їм злочину доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 показав, що підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 раніше йому відомі не були. 04.11.2016 після 07 години ранку він рухався по пр-ту Л. Свободи в м. Харкові прямуючи до станції метрополітену « Олексіївська ». При ньому була велика спортивна сумка, а також надіта через плече сумка в якої знаходились гроші близько 1100 гривен, телефон та інше належне йому майно. Рухаючись вздовж житлових будинків він відчув удар в праву скроню, нанесений ззаду, повернувшись він побачив розташованих поруч підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 . Він кинув велику сумку та утримуючи при собі наплічну сумку намагався втекти від підсудних. Однак останні його наздогнали та висунули вимогу передати їм наявну у нього наплічну сумку. Не погоджуючись з даною пропозицією він почав рухатись в бік зупинки громадського транспорту, де перебувала значна кількість людей. При цьому він побачив, що у ОСОБА_8 в руці наявна гантеля обмотана синьою ізоляційною стрічкою. Під час руху він перечепився через бордюр та впав, ОСОБА_8 схопив сумку та почав його бити гантелею, потім до побиття приєднався ОСОБА_9 , наносячи удари ногами та руками. Вони його били в область голови та тулубу, удари були множинні, внаслідок побиття йому були заподіяні тілесні ушкодження. Під час побиття підсудні вимагали віддати їм сумку, при цьому ОСОБА_8 однією рукою намагався зірвати з пліч сумку, другою рукою продовжуючи наносити удари, після того як все ж сумку зірвали з пліч, він продовжував її утримувати руками. На зупинці в цей час перебував його знайомий ОСОБА_14 який пропонував підсудним зупинити побиття, на що вони не реагували. Підсудні припинили побиття після приїзду співробітників охорони та попрямували до станції метрополітену. Він залишився на місці до приїзду карети швидкої допомоги. Наплічну сумку передав своєму знайомому ОСОБА_14 . Під час побиття він побоювався за своє життя та здоров`я, так як наносили удари зі значною силою, в тому числі і в область голови. Цивільний позов ним не заявлений, міру кримінального покарання підсудним просить визначити на розсуд суду.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що потерпілий ОСОБА_11 є його знайомим, підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 раніше знайомі йому не були. 04.11.2016 близько 08 години ранку він перебував на зупинці громадського транспорту по пр-ту Л. Свободи в м. Харкові та чекав потерпілого ОСОБА_11 . Він побачив що в напрямку зупинки рухається задом потерпілий за яким рухаються підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , про що вони розмовляли він не почув. Після чого підсудні почали наносити множинні удари руками та ногами потерпілому в область голови та тулубу, від яких він впав. ОСОБА_8 бив потерпілого предметом обмотаним синьою ізоляційною стрічкою в область голови, лівою рукою намагаючись зірвати з його пліч сумку, однак потерпілий її утримував та не віддавав. Під час побиття на місце приїхали співробітники охорони, зважаючи на це підсудні побігли до станції метрополітену « Олексіївська ». Він почав з співробітниками поліції переслідувати підсудних, яких було затримано на станції метрополітену. При цьому ОСОБА_8 кинув на землю предмет, яким бив потерпілого, який було вилучено співробітниками поліції. Внаслідок побиття у потерпілого були тілесні ушкодження, йому було зле, він передав йому сумку, яку він в свою чергу передав ОСОБА_15 , якого викликав по телефону на місце події.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показав, що на початку листопада 2016 року його повідомив ОСОБА_14 про те, що потерпілого ОСОБА_11 побили. Прибувши на зазначене ОСОБА_14 місце він зустрівся з останнім, поряд були співробітники поліції. ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_11 забрала карета швидкої допомоги та повезла до лікарні. При цьому ОСОБА_14 передав йому належну ОСОБА_11 сумку з ременем для носіння через плече та пояснив, що ця сумка була у потерпілого під час побиття. Вказану сумку він передав потерпілому ОСОБА_11 в лікарні, яке майно знаходилось в сумці йому невідомо.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показав, що на час зазначених подій він працював у службі охорони. 04.11.2016 близько 08 години ранку він на автомобілі разом з колегами ОСОБА_17 та ОСОБА_18 рухався в сторону станції метрополітену « Олексіївська » в м. Харкові. Під час руху по пр-ту Л.Свободи вони звернули увагу, що підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 б`ють руками потерпілого ОСОБА_11 в область голови, який перебував у зігнутому стані. Прибувши на місце вони побачили, що потерпілому заподіяні тілесні ушкодження, обличчя залите кров`ю. В цей час нападники припинили побиття та з місця вчинення злочину зникли. Вони викликали співробітників поліції, надали потерпілому допомогу. Чи були у потерпілого будь які речі він уваги не звернув.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 щодо подій, які мали місце 04.11.2016, в частині обставин вчинення підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_8 побиття потерпілого ОСОБА_11 , дали показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_16 . При цьому свідок ОСОБА_18 наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах потерпілий ОСОБА_11 зазначив, що у його знайомого перебуває належна йому сумка, чоловік, який перебував поряд також зазначав про наявність належної потерпілому сумки, однак саму сумку свідок не бачив. Потерпілий не вказував про обставини та причини його побиття.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 показав, що на час зазначених подій він працював інспектором УПП м. Харкова. 04.11.2016 в ранковий час він на автомобілі разом з колегами ОСОБА_20 та ОСОБА_21 прибули на виклик до станції метрополітену « Олексіївська », де вже перебував екіпаж патрульної поліції та підсудні ОСОБА_9 і ОСОБА_8 . Йому повідомили, що підсудні заподіяли потерпілому тілесні ушкодження, останнього повезла до лікарні карета швидкої допомоги. У підсудного ОСОБА_9 було виявлено 2 ножа, підсудний ОСОБА_8 намагався кинути в смітник дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою. Зазначені предмети були вилучені. Щодо обставин побиття потерпілого підсудні нічого не пояснювали.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 щодо подій, які мали місце 04.11.2016, в частині вилучення у підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 предметів, дали показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_19 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що на час зазначених подій він працював інспектором УПП м. Харкова. 04.11.2016 близько 08 години ранку він на автомобілі разом з колегою ОСОБА_23 прибули на виклик на пр-т Л. Свободи в м. Харкові де в той час перебували співробітники охорони, які повідомили про побиття потерпілого ОСОБА_11 , який знаходився на вказаному місці зі слідами тілесних ушкоджень та з яким вони не спілкувались. Приятель потерпілого свідок ОСОБА_14 повідомив, що потерпілого побили 2 чоловіка, які попрямували до станції метрополітену « Олексіївська ». Разом з свідком вони почали переслідувати підсудних. На станції метро вони зупинили підсудного ОСОБА_8 , який кинув на землю дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою. На їх пропозицію підсудний підняв предмет та поклав до своєї кишені. Після чого ОСОБА_23 зі свідком на платформі затримали підсудного ОСОБА_9 у якого було вилучено 2 ножа. Підсудний ОСОБА_8 намагався знов кинути предмет у смітник, одна зазначений предмет ними було вилучено, крім того у останнього був вилучений ніж. Свідок ОСОБА_14 зазначав, що саме підсудні вчинили напад на потерпілого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 щодо подій, які мали місце 04.11.2016, в частині вилучення у підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 предметів, дав показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_22 .
Також, вина підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, підтверджується наступними дослідженими в судовому засіданні доказами:

- протоколом огляду місця події від 04.11.2016, відповідно до якого в наслідок огляду було вилучено дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, який був застосований підсудним ОСОБА_8 як знаряддя злочину та яким були заподіяні останнім тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 під час розбійного нападу на останнього, який мав місце 04.11.2016. ( т. 1, а.с.а.с.84-87 );
- протоколом огляду предмету від 05.11.2016, відповідно до якого був оглянутий дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, який був застосований підсудним ОСОБА_8 як знаряддя злочину та яким були заподіяні останнім тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 під час розбійного нападу на останнього, який мав місце 04.11.2016. ( т. 1, а.с.а.с.88-92 );

Підсудний ОСОБА_8 оглянувши фототаблицю до протоколу огляду предмету від 05.11.2016 зазначив, що він не пам`ятає чи саме цей дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, який зображений на світлині № 2, був у нього під час побиття потерпілого ОСОБА_11

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 05.11.2016, відповідно до якого, оглянутий вищевказаний дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, був визнаний речовим доказом, долучений до матеріалів кримінального провадження та переданий на відповідальне зберігання в камеру схову Шевченківського ВП ГУ НП України в Харківської області. ( т. 1, а.с.а.с. 93, 95 );
В судовому засіданні судом був оглянутий вищезазначений речовий доказ - дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, який також був наданий для ознайомлення учасникам судового провадження. При цьому потерпілий ОСОБА_11 звернув увагу суду на те, що саме цим предметом 04.11.2016 підсудний ОСОБА_8 наносив йому удари під час розбійного нападу. Підсудний ОСОБА_8 в судовому засіданні наголошував на тому, що він не може визначитись саме цей чи інший зовні схожий дерев`яний предмет був при нього під час подій, які мали місце 04.11.2016.

- протоколом огляду місця події від 04.11.2016, відповідно до якого в наслідок огляду у потерпілого ОСОБА_11 було вилучено належна останньому майно : сумка баретка, в якої знадився гаманець з грішми в загальній сумі 1033 гривень, зв`язка ключів, дисконтні карти, водійське посвідчення на ім`я потерпілого, якою при вищезазначених обставинах 04.11.2016 намагались заволодіти підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 під час вчинення розбійного нападу на потерпілого; куртка, яка має пошкодження та на якій містяться сліди рідини бурого кольору, в яку був обтягнутий потерпілий під час здійснення на нього розбійного нападу підсудними, які були передані на відповідне зберігання потерпілому ОСОБА_11 ( т. 1, а.с.а.с. 104-112, 113 );

В судовому засіданні судом були оглянуті вказані в протоколі огляду місця події від 04.11.2016 вищезазначені речі : сумка, куртка, гаманець, гроші, дисконтні картки, які також були надані для ознайомлення учасникам судового провадження. При цьому потерпілий ОСОБА_11 звернув увагу суду на те, під час вчинення 04.11.2016 підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на нього розбійного нападу, він був вдягнутий саме в вказану куртку, сумка знаходилась при ньому з вказаним майном та була вдягнута на ньому через плече, і саме цією сумкою намагались заволодіти підсудні.

Підсудні ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в судовому засіданні наголошували на тому, що вони вказаної сумку у потерпілого ОСОБА_11 під час побиття останнього не бачили та нею заволодіти не намагались.

- висновками судово медичних експертиз № 6654-Ая/16 від 08.12.2016, № 7379 Ая/16 від 16.12.2016, № 7380 Ая/16 від 16.12.2016 відповідно до яких при судово медичному обстеженні потерпілого ОСОБА_11 , було встановлено, що останньому були заподіяні тілесні ушкодження : поєднана закрита черепно мозкова та щелепно лицьова травма у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носу з наявністю забитої рани на спинці носу в середній третині ( після первинної хірургічної обробки ), забитої рани в ділянці проекції зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги ( яка загоїлась з утворенням рубця ), синців у лівій та правій навколо очних ділянках та в ділянці проекції правого скронево нижньощелепного суглобу, садна у лобній ділянці, яка утворилась внаслідок неодноразової ударної дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, з місцем прикладення сили відповідно локалізації тілесних ушкоджень, встановлених на обличчі, та враховуючи її морфологічні ознаки, могла бути отримана не пізніше дати звернення до лікувального закладу, не виключено, що і у строк на який вказує потерпілий, та яка за ступенем тяжкості, у своєї сукупності, належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, тривалість якого перевищує 6-ть днів, але не перевищує 3-х тижнів ( 21 день ); садна на передній поверхні грудей в дільниці проекції 3-го правого ребра по навкологрудиної лінії, на тильній поверхні правої кисті в ділянці проекції дистальних міжфалангових суглобів 1, 3 та 4 пальців, які утворились від дії тупих твердих предметів, індивідуальні особливості діючих поверхонь яких не відобразились, за механізмом удару тертя-ковзання, та, враховуючи їх морфологічні ознаки, могли бути отримані за 2-4 доби до проведення огляду ( огляд проведено 07.11.2016 ), та за ступенем тяжкості, як такі що викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Взаємне розташування потерпілого ОСОБА_11 та нападника на момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому могло бути будь яким, за умови забезпечення вільного доступу травмуючи предметів до ділянок тіла потерпілого, що ушкоджувалися. Кількість та локалізація тілесних ушкоджень, розташованих у різних анатомічних ділянках та площинах тіла потерпілого, виключає можливість їх утворення внаслідок одноразового падіння потерпілого на площину з висоти власного зросту. Потерпілий ОСОБА_11 міг після отримання тілесних ушкоджень здійснювати будь які дії. Показання потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 , які викладені у протоколах проведення слідчого експерименту від 05.12.2016, в цілому не суперечать наявним судово медичним даним у частині механізму утворення у потерпілого ОСОБА_11 тілесних ушкоджень. ( т. 1, а.с.а.с. 116-119, 121-125, 127-131 );

- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 04.11.2016, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав підсудного ОСОБА_9 , як особу яка разом з підсудним ОСОБА_8 04.11.2016 застосувавши до нього насильство вчинили розбійний напад та намагались заволодіти належним йому майном. ( т. 1 а.с.а.с. 132-136 );

- протоколом огляду предмету від 24.12.2016, відповідно до якого був оглянутий оптичний диск DVD-R та переглянутий розміщений на ньому відеозапис з нагрудних камер відео спостереження інспекторів УПП МВС у м. Харкові, які 04.11.2016 на станції метрополітену « Олексіївська » в м. Харкові, затримали підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 безпосередньо після вчинення останніми розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , на якому зафіксовано події, які мали місце 04.11.2016 в період часу з 07:50:22 по 08:09:40, а саме обставини затримання співробітниками поліції підсудних та вилучення належного підсудному ОСОБА_8 знаряддя вчинення злочину - дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою. ( т. 1, а.с.а.с. 142, 144-155 );

Відеозапис, який міститься на вказаному оптичному диску DVD-R був переглянутий та досліджений в судовому засіданні, яким встановлено обставини затримання 04.11.2016 на станції метрополітену « Олексіївська » в м. Харкові, підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 безпосередньо після вчинення останніми розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , а також обставини вилучення співробітниками поліції належного підсудному ОСОБА_8 знаряддя вчинення злочину - дерев`яного предмету обмотаного синьою ізоляційною стрічкою, який останній використовував під час побиття потерпілого ОСОБА_11 ( т. 1, а.с. 143 ).

- протоколом огляду предмету від 24.12.2016, відповідно до якого був оглянутий оптичний диск DVD-R та переглянутий розміщений на ньому відеозапис з камер відео спостереження розташованих на станції Харківського метрополітену « Олексіївська », на якому зафіксовано події, які мали місце 04.11.2016 в період часу з 07:30:00 по 08:29:59, а саме обставини затримання на станцію метро підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 безпосередньо після вчинення останніми розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , а також обставини вилучення співробітниками поліції належного підсудному ОСОБА_8 знаряддя вчинення злочину - дерев`яного предмету обмотаного синьою ізоляційною стрічкою, який останній використовував під час побиття потерпілого ОСОБА_11 ( т. 1, а.с.а.с. 157, 159-170 );

Відеозапис, який міститься на вказаному оптичному диску DVD-R був переглянутий та досліджений в судовому засіданні, яким встановлено обставини затримання 04.11.2016 на станції метрополітену « Олексіївська » в м. Харкові, підсудних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 безпосередньо після вчинення останніми розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 , а також обставини за яких підсудний ОСОБА_8 під час його затримання співробітниками поліції, яким він чинив супротив, кинув на землю знаряддя вчинення злочину - дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, який останній використовував під час побиття потерпілого ОСОБА_11 , після чого підняв його з землі та поклав до кишені свого одягу. ( т. 1, а.с. 158 );

- постановами про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 24.12.2016, відповідно до яких, оглянуті вищевказані оптичні диски DVD-R, були визнані речовими доказами та долучені до матеріалів кримінального провадження. ( т. 1 а.с.а.с. 156, 171 );

- протоколом слідчого експерименту від 05.12.2016 за участю потерпілого ОСОБА_11 , в ході якого останній, перебуваючи на місці вчинення злочину на ділянці місцевості розташованої поблизу будинків №№ 32, 34 по пр-ту Л.Свободи в м. Харкові, виклав обставини вчиненого підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо нього розбійного нападу, вказав механізм та локалізацію нанесених йому підсудними множинних ударів, зокрема нанесення підсудним ОСОБА_8 потерпілому ударів дерев`яним предметом зазначив обставини намагання останніми заволодіти належним йому майном. ( т. 1 а.с.а.с. 180-186 );

- протоколом слідчого експерименту від 05.12.2016 за участю свідка ОСОБА_14 , в ході якого останній, перебуваючи на місці вчинення злочину на ділянці місцевості розташованої поблизу будинку № 34 по пр-ту Л.Свободи в м. Харкові, виклав обставини вчиненого підсудними ОСОБА_9 та ОСОБА_8 щодо потерпілого ОСОБА_11 розбійного нападу, вказав механізм та локалізацію нанесених потерпілому підсудними множинних ударів, зокрема нанесення підсудним ОСОБА_8 потерпілому ударів дерев`яним предметом, зазначив обставини намагання останніми заволодіти належним потерпілому майном, шляхом намагання зірвати з пліч сумку потерпілого. ( т. 1 а.с.а.с. 172-178 );

Відеозапис, який міститься на оптичних дисках DVD-R з фіксацією проведення вищезазначеної слідчої дії слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_14 був переглянутий та досліджений в судовому засіданні. ( т. 1, а.с.а.с. 179, 187 ).

Суд не бере до уваги твердження підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з приводу того, що при вищезазначених обставинах вони розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_11 не вчиняли, належним йому майном заволодіти на намагались, вчинивши його побиття на грунті раптово виниклих неприязних стосунків, та розцінює їх критично, як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення з наступних підстав.

Так в судовому засіданні, потерпілий ОСОБА_24 наголошував на тому, що при вищезазначених обставинах підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи узгоджено, групою осіб напали на нього зненацька та разом, перед нападом будь які конфліктів між ним та підсудними не було. Під час нападу підсудні наносили йому множинні удари руками, ногами та предметом в область голови та тулуба, при цьому вимагали передати наявні у нього речі надіту через плече сумку з майном, якою не змогли заволодіти, так як він продовжував її утримувати. Побиття припиняли лише після втручання співробітників охорони. Всі підсудні діяли узгоджено, як єдина група, напад вчиняли одночасно та всі разом, наносили множинні удари зі значною силою, що давало йому підставу реально опасатися за своє життя та здоров`я.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні щодо обставин розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_24 дав показання, аналогічні показанням останнього, наголошуючи на тому, що під час побиття потерпілого підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діяли узгоджено та цілеспрямовано, при цьому ОСОБА_8 намагався зірвати та заволодіти сумкою потерпілого, яка висіла у нього на плечі, яку потерпілий утримував та не віддавав. Свої злочинні дії припинили у зв`язку з прибуттям на місце події співробітників охорони.

Вказані показання потерпілого ОСОБА_24 та свідка ОСОБА_14 є послідовними на протязі всього досудового слідства та судового розгляду, в повної мірі узгоджуються з іншими дослідженими по кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для сумнівів в їх об`єктивності, правдивості та відвертості, тому суд їм довіряє.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що будь яких відносин, в тому числі і неприязних, між потерпілим ОСОБА_24 та підсудними ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до вчинення вказаного кримінального правопорушення не було, що свідчить про відсутність у потерпілого та свідка підстав для наклепу на підсудних.

Вказані обставини свідчать про те, що дії підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були попередньо узгодженими, носили цілеспрямований характер, мали єдиний злочинний мотив заволодіння належного майна потерпілого ОСОБА_24 з застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я останнього, з метою особистого збагачення, саме як групи осіб.

При таких обставина, суд вважає про те, що в даній злочинній ситуації вчиненні розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_24 підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 діяли саме за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ступінь вини підсуднихОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні вищевказаних протиправних діянь, в повній мірі встановлена аналізом вище приведених доказів, в об`єктивності яких у суду відсутні підстави для сумнівів.
В судовому засіданні сторона захисту просила суд визнати недопустимими наступні докази:

- інформацію яка міститься на 2-х оптичних дисках DVD-R з відеозаписами з нагрудних камер відео спостереження інспекторів УПП МВС у м. Харкові та з камер відео спостереження розташованих на станції Харківського метрополітену « Олексіївська », як така, що отримана з порушенням відповідних приписів КПК України, без ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів;

- протокол огляду місця події від 04.11.2016, внаслідок якого була оглянута належна потерпілому ОСОБА_24 сумка, яка також була оглянута в судовому засіданні, а також протокол огляду предмету від 05.11.2016, відповідно до якого було оглянуто знаряддя вчинення злочину - дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, який також був оглянутий в судовому засіданні, так як в порушення вимог ст. 290 КПК України стороні захисту зазначені речові докази не були відкриті, а тому вони не мають доказового значення по кримінальному провадженню.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про недопустимість вищезазначених доказів та вважає їх хибними з наступних підстав.
Протоколи огляду місця події та огляду речових доказів було складено у відповідності до приписів ст. 237 КПК України.

В судовому засіданні сторона захисту не заперечувала того, що зазначені протоколи проведення слідчих дій з додатками, відповідно до приписів ст. 290 КПК України, були відкриті стороні захисту стороною обвинувачення, про що свідчать досліджені в судовому засіданні протоколи про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 26.12.2016 стороні захисту, відповідно до яких підсудні та їх захисник в повному обсязі були ознайомлені з матеріалами досудового розслідування, а також з інформацією, яка міститься на відповідних оптичних дисках DVD-R. ( т. 2, а.с.а.с. 106-107, 108-109 ).

При цьому будь яких зауважень та клопотань під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, зокрема в частині надання можливості огляду відповідних речових доказів, про наявність яких сторона захисту була обізнана, стороною захисту стороні обвинувачення не заявлялось.

Вищезазначені речові докази, відповідно до приписів ст. 357 КПК України, в судовому засіданні були оглянуті судом, а також надані для ознайомлення учасникам судового провадження, які в свою чергу звертали увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з речами та їх оглядом.

Також суд вважає відповідно до приписів ст.ст. 85, 86 КПК України, належними та допустимими доказами інформацію яка міститься на 2-х оптичних дисках DVD-R з відеозаписами з нагрудних камер відео спостереження інспекторів УПП МВС у м. Харкові та з камер відео спостереження розташованих на станції Харківського метрополітену « Олексіївська », так як в судовому засіданні встановлено, що зазначена інформація, яка міститься на 2-х оптичних дисках DVD-R, була добровільно надана відповідальними особами зазначених установ на вимогу уповноваженої особи органу досудового розслідування під час проведення досудового розслідування, а саме після внесення до ЄРДР відповідних відомостей щодо вчинення підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_24 , а тому була отримана у спосіб, передбачений приписами КПК України, так як відповідно до положень ст. 87 КПК України, попереднього дозволу суду - ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів не потребувала. ( т. 1, а.с.а.с. 142, 157; т. 2, а.с.а.с. 60, 61, 62-63, 64-65 ). Так відповідно до приписів ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

Таким чином, докази, які враховуються судом при обґрунтуванні судового рішення таякі просить визнати недопустимими сторона захисту, отримані у відповідності до приписів ст.ст. 85, 86 КПК України, а тому є належними та допустимими доказами, як такі що отримані у порядку, встановленому приписами КПК України та прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у зазначеному кримінальному провадженні.

При отриманні вказаних доказів, стороною обвинувачення, істотних порушень прав та свобод людини, відповідно до вимог ст. 87 КПК України, допущено не було, в тому числі, в частині права підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на захист.

Вказані докази, відповідно до ст. 89 КПК України, судом визнаються допустимими, а тому клопотання сторони захисту щодо визнання їх недопустимими доказами задоволенню не підлягає.

Крім того, у судовому засіданні сторона захисту, в обґрунтовуючи свою правову позицію по зазначеному кримінальному провадженні, посилалась на порушення органом досудового розслідування приписів КПК України, в частині не призначення та не проведення під час досудового розслідування судово товарознавчої експертизи з метою встановлення вартості належної потерпілому ОСОБА_24 сумки, якою намагались заволодіти підсудніОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про недопустимість вищезазначених доказів та вважає їх хибними з наступних підстав.
Із обвинувального акту вбачається, що підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 органом досудового розслідування висунуто обвинувачення у вчинення розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_24 з метою заволодіння належним йому майном, а саме : сумкою, в якій знаходилися особисті речі потерпілого та грошові кошти в сумі 1033 гривень, поєднаного із насильством, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ( розбій ), за кваліфікуючою ознакою вчинення за попередньої змовою групою осіб, а підсудним ОСОБА_8 також за ознакою вчинення особою, яка раніше вчинила розбій, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків передбачених ч.ч. 2, 3 зазначеної статті, зокрема, під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Згідно до приписав ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст. 242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Під час судового розгляду сторони кримінального провадження або потерпілий з відповідним клопотанням про проведення відповідної судово товарознавчої експертизи з метою визначення вартості належної потерпілому ОСОБА_24 сумки, до суду не звертались, тому судом питання про проведення відповідних експертних досліджень не вирішувалось.
Крім того, судом зазначається, що диспозиція ч. 2 ст. 187 КК України зазначена об`єктивна сторона кримінального правопорушення, а саме як : напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства ( розбій ), вчинений за попередньою змовою групою осіб, або особою, яка раніше вчинила розбій або бандитизм.

Насильство при розбої застосовується з метою заволодіння майном або з метою його утримання, та вважається закінченим з моменту нападу, тобто з моменту застосування насильства, незалежно від того чи вдалося винному заволодіти майном чи ні.
При цьому, диспозиція ч. 2 ст. 187 КК України не містить, кваліфікуючої ознаки вчинення зазначеного кримінального правопорушення, в залежності від вартості майна, яким мала злочинний намір заволодіти винна особа.
Сукупність наведених та досліджених в судовому засіданні доказів, свідчать про те, що дії підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за ст. 187 ч. 2 КК України кваліфіковано вірно, так як вони своїми умисними діями вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу ( розбій ), вчинений за попередньою змовою групою осіб, а підсудним ОСОБА_8 , крім того, за ознакою вчинення розбою особою, яка раніше вчинила розбій.
При визначенні підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та тяжкість вчиненого злочину, данні про особи підсудних :

- у відношенні ОСОБА_8 те, що він раніше був судимий за вчинення аналогічного злочину, при цьому судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває;

- у відношенні ОСОБА_9 те, що він раніше засудженим не був, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, за місцем мешкання характеризується з позитивної сторони, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_25 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У відповідності до ст.ст. 66, 67 КК України, обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом не встановлено.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вчинені в громадському місці, в присутності значної кількості очевидців, наявність яких підсудними була проігнорована, із корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, з застосуванням насильства щодо потерпілого.

Вказані обставини свідчать про аморальну поведінку підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , зухвале ігнорування ними правопорядку, нехтування загально прийнятних норм поведінки в суспільстві, тому їх протиправні дії становлять підвищену суспільну небезпеку, що свідчить про наявність ризику вчинення ними інших кримінальних правопорушень в разі застосування кримінального покарання, не пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, з урахуванням даних про особи підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , обставин за яких було вчинено вказане кримінальне правопорушення, відсутність обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання,суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудних можливо лише в умовах ізоляції їх від суспільства, з призначенням їм міри покарання, у межах санкції ст. 187 ч. 2 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 2 ст. 187 КК України, передбачено застосування обов`язкового додаткового покарання у вигляді конфіскації майна засудженого.

Суд вважає необхідним у відношенні підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосувати додаткове покарання у вигляді конфіскації всього належного їм майна, виходячи з обставин кримінального провадження, даних про їх особи, їх матеріальний стан, відношення до вчиненого злочину.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у відношенні підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухвалами слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.11.2016 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 40000 гривен, з обчислюванням строку тримання під вартою з 04.11.2016. ( т. 1, а.с.а.с. 238-241, 242, 247-249, 250 ).

07.11.2016 підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були звільнені з під варти з ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27) », у зв`язку з внесенням визначеної ухвалами слідчого судді застави. ( т. 1, а.с.а.с. 243-246; т. 2 а.с.а.с. 1-4 ).

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до правового висновку щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України ( зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання ), викладеного в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 ( провадження № 13-31кс18 ), якщо особа вчинила злочин в період до 23.12.2015 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).( п. 104 )

Якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21.06.2017, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається ( п. 106 ).

В судовому засіданні встановлено, що підсудні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 інкримінований їм злочин вчинили 04.11.2016, тому суд вважає за необхідне, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015 ), зарахувати підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 строк їх попереднього ув`язнення в період з 04.11.2016 по 07.11.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , до набранням вироком законної сили та направлення їх для подальшого відбуття покарання, суд вважає необхідним залишити без змін у вигляді застави.

Строк відбуття покарання підсудним ОСОБА_8 та ОСОБА_9 рахувати з моменту звернення вироку суду до виконання.

Потерпілим ОСОБА_11 цивільний позов не заявлений.
В судовому засіданні встановлено, що у відношенні підсудних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ухвалами слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.11.2016 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, розмір якої становить 40000 гривен кожному з підсудних.

Вказана сума застави була внесена 07.11.2016 заставодавцем захисником підсудних ОСОБА_13 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області. ( т. 1, а.с.а.с. 243-246; т. 2 а.с.а.с. 1-4 ).

При таких обставинах, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, суд вважає за необхідне, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_13 внесену ним 07.11.2016 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлену ухвалами слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.11.2016 суму застави у розмірі по 40000 гривен за кожного з підсудних, а всього в загальній сумі 80000 гривен.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.12.2016 було накладено арешт на вилучений 04.11.2016 в ході огляду місця події дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою і який був визнаний речовим доказом по зазначеному кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації, так як є знаряддям вчинення підсудними ОСОБА_8 та ОСОБА_9 злочину, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Речові докази : дерев`яний предмет обмотаний синьою ізоляційною стрічкою, який зберігається в камері схову Шевченківського ВП ГУ НП України в Харківської області, - підлягає знищенню; належні потерпілому ОСОБА_11 куртка, сумка барсетка, в якої знадився гаманець з грішми в загальній сумі 1033 гривень та інше належне потерпілому майно, - повернуті потерпілому ОСОБА_11 за належністю; 2 оптичні диски DVD-R з відеозаписами з нагрудних камер відео спостереження інспекторів УПП МВС у м. Харкові та з камер відео спостереження розташованих на станції Харківського метрополітену « Олексіївська », - підлягають збереженню в матеріалах кримінального провадження. ( т. 1, а.с.а.с. 93, 95, 113, 143, 156, 158 ).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з моменту звернення вироку суду до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахувати засудженому ОСОБА_8 строк його попереднього ув`язнення в період з 04.11.2016 по 07.11.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, з відбуттям покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_9 рахувати з моменту звернення вироку суду до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ( в редакції Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015, який на підставі Закону України № 2046- VІІІ від 18.05.2017 втратив чинність з 21.06.2017 ), зарахувати засудженому ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення в період з 04.11.2016 по 07.11.2016 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 23.12.2016 на вилучений 04.11.2016 дерев`яний предмет, який є знаряддям вчиненого злочину.

Речові докази : дерев`яний предмет, який зберігається в камері схову Шевченківського ВП ГУ НП України в Харківської області, - знищити; належні потерпілому ОСОБА_11 куртка, сумка барсетка, в якої знадився гаманець з грішми в загальній сумі 1033 гривень та інше належне потерпілому майно, - залишити потерпілому ОСОБА_11 за належністю; 2 оптичні диски DVD-R з відеозаписами з нагрудних камер відео спостереження інспекторів УПП МВС у м. Харкові та з камер відео спостереження розташованих на станції Харківського метрополітену « Олексіївська », - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

На підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_13 внесену ним 07.11.2016 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області, встановлені ухвалами слідчого судді Дзержинського райсуду м. Харкова від 05.11.2016 суму застави у розмірі по 40000 гривен за кожного з засуджених, а всього в загальній сумі 80000 гривен.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення, а засудженими ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в той же строк, з моменту вручення їм копій вироку.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1