Провадження № 1-кс/742/543/20
Єдиний унікальний № 742/1372/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участі представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Прилуки скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення,
в с т а н о в и в :
У травні 2020 року до слідчого судді надійшла скарга представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.
Скарга аргументована тим, що скаржник звернувся до Прилуцького ВП ГУНП з заявою про вчинення слідчим Варвинського ВП ГУНП в Чернігівській області злочину передбаченого ст.367 КК України, а саме що слідчий в порушення вимог ст..220 КПК України не повідомив сторону захисту про прийняте рішення за результатами розгляду його клопотання про проведення слідчих дій чим порушив право на захист підозрюваного ОСОБА_5 .
Скаржник у судове засіданні просив задовольнити скаргу.
Уповноважена особа Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області в судове засідання не з`явився, але повідомлений про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення скаржника та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 21.05.2020 року ОСОБА_4 звернувся до Прилуцького ВП ГУНП із заявою в якій зазначає, що слідчим Варвинського ВП ГУНП в Чернігівській області вчинено злочин передбаченого ст.367 КК України, а саме що слідчий в порушення вимог ст..220 КПК України не повідомив сторону захисту про прийняте рішення за результатами розгляду його клопотання про проведення слідчих дій, чим порушив право на захист підозрюваного ОСОБА_5 .
Відомості про результати розгляду даної заяви в матеріалах відсутні, а посадова особа Прилуцького ВП ГУНП не скористалася правом надати заперечення на дану скаргу.
Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.
Слід також зазначити, що відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Слід зазачити, що відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).
Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.
Положеннями ст.214 КПК України передбачено загальну процедуру внесення відомостей про злочин до ЄРДР.
Проте при вирішенні такого питання необхідно також застосовувати положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
В силу ч.4 ст.9 КПК у разі, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.
Окрім наведеного, вважаю необхідним зазначити, що завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Надаючи оцінку заяві з якою скаржник звернувся до слідчого судді , приходжу до висновку, що заява з якою ОСОБА_4 звернувся до Прилуцького ВП ГУНП містить в собі формальні ознаки, які можуть вказувати на наявність в діях слідчого Варвинського ВП ГУНП ознак злочину передбаченого ст..367 КК України, а тому є всі підстави для внесення відомостей зазначених в даній заяві до ЄРДР , а на момент розгляду скарги уповноваженими посадовими особами Прилуцького ВП ГУНП внесення відомостей до ЄРДР не здійснено, та не повідомлено скаржника про результати розгляду його заяви, а отже скарга підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, ст.129 Конституції України,слідчий суддя,-
постановив:
Скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області внести у встановленому порядку відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , що надійшла 21 травня 2020 до Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області та якій присвоєно вхідний № 4794 та повідомити про це заявника, шляхом надання витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1