Справа № 405/2593/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кропивницький заяву засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобино, Полтавської області, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз засуджений 22.04.2016 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.289, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, початок строку 13.10.2015, кінець строку 26.12.2020,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Кропивницька ВК (№6)» ОСОБА_5

засудженого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про звільнення від відбування покарання умовно-достроково на підставі ст.81 КК України, у зв`язку з тим, що став на шлях виправлення та має два заохочення.

В судовому засіданні засуджений підтримав заяву, просив звільнити його умовно-достроково.

Прокурор заперечив щодо задоволення заяви засудженого, оскільки на протязі майже 5 років засуджений кожного року отримував стягнення за порушення встановленого порядку відбування покарання. В Кропивницькій ВК (№ 6) відбуває покарання більше року і тільки за цей час вбачаються зміни поведінки, що може свідчити про свідому, навмисну зміну свого ставлення напередодні виникнення можливості звернення до суду з порушенням даного питання. Крім того, у засудженого відсутня будь яка форма активної поведінки, що дійсно могла підтвердити його зміну свідомості щодо вчиненого кримінального правопорушення. Є відомості про відпрацьовану безоплатну роботу, однак складає дуже незначний час. Просив відмовити у задоволенні заяви засудженого про умовно дострокове звільнення.

Представник ДУ «Кропивницька ВК (№6)» в судовому засіданні не зміг надати переконливої інформації щодо виправлення засудженого.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали особової справи № 155-Д-19, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та відбув не менше 2/3 строку призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п.2 б) Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці, насамперед, передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Відповідно до матеріалів особової справи засуджений на день розгляду клопотання відбув 4 роки 11 місяців 18 днів призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого та характеристики наданої в судове засідання, засуджений з 23.10.2015 перебував в Полтавській УВП № 23, за час якого порушень встановленого режиму утримання не допускав, заохочень не мав. З 23.11.2015 відбував покарання в Кременчуцькій ВК (№ 69) Полтавської області, за час якого допустив 11 порушень встановленого порядку відбування покарання у виді порушення ПВР, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді попередження, догани та поміщення до ДІЗО. Стягнення зняте та погашені у встановленому законом порядку.

Засуджений був працевлаштований на швейній дільниці установи. Проявляв добросовісне ставлення до праці, вчасно виконував покладені на нього завдання, мав сумлінну поведінку, за що був два рази заохочений правами начальника установи. У 2017 році закінчив Кременчуцькій навчальний центр (№69) та отримав свідоцтво про присвоєння кваліфікаційного рівня з робітничих професій «Лицювальник - плиточник» 4 розряду. Проявляв належне ставлення до навчання та виконання практичних робіт, систематично відвідував заняття, мав сумлінну поведінку. З 02.05.2019 відбуває покарання в Кропивницькій ВК (№6), за час якого допустив три порушення встановленого порядку відбування покарання у виді вилучення заборонених речей, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи у виді доган та поміщення до ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. На профілактичні заходи індивідуально виховного характеру реагує позитивно, робить належні висновки. З жовтня 2019 року по січень 2020 даний засуджений працював на деревообробній дільниці, а з січня 2020 року засуджений працює на швейній дільниці. Проявляє добросовісне ставлення до праці, вчасно виконує виробничі завдання, має сумлінну поведінку, за що був 2 рази заохочений правами начальника установи. Стосовно скоєного злочину розкаюється. Міру покарання призначену судом вважає справедливою. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний Підтримує стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, виконує ремонтні роботи на відділенні, залучається до робіт без оплати праці. Відповідно до п.5 ст.118 КВК України засуджений відпрацював 36 год. Відповідно до ст.126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно технічних навичок. Бере особисту участь у виховних заходах, які проводяться в установі. Відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Згідно вироку суду позову не має.

07.03.2019 на комісії Кременчуцької ВК (№ 69) Полтавської області було розглянуто питання про можливість застосування ст.81 КК України до засудженого ОСОБА_3 , де йому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 09 від 07.03.2019).

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбув дві третіх частини строку покарання, призначеного йому судом, однак мав значну кількість стягнень, його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, за весь час відбування покарання не є взірцевою, не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказує на те, що засуджений виправився.

Позитивні зміни в поведінці засудженого у виді заохочення мали місце лише 06.04.2020 напередодні виникнення можливості звернення до суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 положень статті 81 КК України, відтак, в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_6