Справа № 468/694/20-к
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

02.07.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка кримінальне провадження №0000102 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 30.08.2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3, 75, 104 КК України до покарання у вигляді 30 діб арешту, зі звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в один рік, за ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 24.05.2019 року направленого для відбуття покарання та 09.08.2019 року звільненого з установи виконання покарань у зв`язку з відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , маючи незняту та непогашену судимість за ст. 185 КК України, 08.03.2020 року перебував у свого знайомого ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 , де спільно з останнім вживав алкогольні напої, після чого ОСОБА_5 заснув в одній з кімнат будинку, а ОСОБА_3 з наміром поїхати додому, вийшов на подвір`я домоволодіння та в нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем ВАЗ 2103 з номером кузову НОМЕР_1 державним номерним знаком НОМЕР_2 , що належав потерпілому ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним вище транспортним засобом ОСОБА_5 , ОСОБА_3 підійшов до даного автомобіля, який стояв на подвір`ї домоволодіння по АДРЕСА_2 , та таємно умисно відкрив незамкнені зовні водійські дверцята, сів на водійське сидіння автомобіля де помітив на панелі приладів датчик, який вказував на низький рівень пального в бензобаку автомобіля. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів ОСОБА_5 для придбання пального. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_3 близько 16.00 год. 08.03.2020 року вийшов з салону автомобіля та повернувся до будинку ОСОБА_5 , де, діючи повторно, таємно умисно з корисливих мотивів з підвіконня в приміщенні кухні викрав гаманець вартістю 150 грн., в якому перебували грошові кошти в сумі 500 грн., після чого вийшов на подвір`я вказаного домоволодіння, сів за кермо автомобіля ВАЗ 2103 з номером кузову НОМЕР_1 державним номерним знаком НОМЕР_2 , де за допомогою ключів, що перебували в замку запалювання, без дозволу ОСОБА_5 привів в дію двигун автомобіля та виїхав з двору вказаного домоволодіння, поїхавши в напрямку міста Миколаєва.

Таким чином ОСОБА_3 незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_5 та таємно викрав гаманець ОСОБА_5 вартістю 150 грн. та грошові кошти в сумі 500 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 650 грн.

Таким чином, судом в межах судового розгляду, визначених ст. 337 КПК України, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені: ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, та ч.2 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів ОСОБА_3 визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема те, що 08.03.2020 року ввечері після спільного вживання зі своїм знайомим ОСОБА_5 в нього вдома алкоголю, ОСОБА_3 без дозволу власника заволодів його автомобілем ВАЗ, щоб поїхати додому, але в автомобілі було мало бензину, тому обвинувачений повернувся до будинку потерпілого та таємно викрав з однієї із кімнат гаманець з грошовими коштами в сумі 500 грн. щоб на них придбати пальне. Коли обвинувачений їхав на автомобілі, то йому телефонував потерпілий, але обвинувачений не відповідав на дзвінки, бо був за кермом. В м. Миколаєві його зупинили працівники патрульної поліції за порушення ПДР, після цього обвинувачений не зміг завести автомобіль потерпілого, тому забрав з нього мобільний телефон потерпілого, який випадково виявив в автомобілі, щоб його не викрали, зачинив автомобіль та пішов додому. Раніше потерпілий дозволяв обвинуваченому їздити на його автомобілях і вранці 08.03.2020 року потерпілий не заперечував можливість використати обвинуваченим його автомобіль, але ввечері того дня в них виникла сварка, після якої обвинувачений і вирішив поїхати додому та він не питав в потерпілого дозволу на використання для цієї поїздки автомобіля потерпілого. В подальшому обвинувачений відшкодував потерпілому 700 грн.

У вчиненому розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину та запевняє, що не вчинить подібного в майбутньому.

Крім власного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у скоєному підтверджується також іншими дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що 07.03.2020 року обміняв свій автомобіль на автомобіль ВАЗ та разом з обвинуваченим приїхав на ньому до себе додому в с. Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області. Вранці 08.03.2020 року вони придбали алкогольні напої, щоб відсвяткувати. Автомобіль потерпілого стояв в дворі незачинений та з ключами в замку запалювання. Протягом дня вживали алкоголь, а під вечір посварились між собою та потерпілий заснув в кімнаті будинку. Коли додому повернулась дружина потерпілого, розбудила його та спитала, куди зникла машина. Обвинуваченого також в будинку не було. Зникнення машини здивувало потерпілого, оскільки обвинувачений не просив його дозволу взяти машину та потерпілий йому б і не дозволив цього, бо вони були в стані сп`янінні і не могли керувати автомобілем. Потерпілий телефонував обвинуваченому, але той не відповідав. Потерпілий також виявив, що зник його гаманець з грошима та телефон Ерго. Наступного дня 09.03.2020 року потерпілий звернувся до поліції. Потерпілий раніше неодноразово давав обвинуваченому інший свій автомобіль, але ввечері 08.03.2020 року не давав дозволу обвинуваченому взяти його автомобіль. В подальшому автомобіль потерпілому повернули в належному стані та обвинувачений повністю повернув потерпілому викрадені грошові кошти, тому потерпілий не має до обвинуваченого жодних претензій та не бажає його суворого покарання і вважає за можливе звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Із заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.03.2020 року слідує, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого із заявою про те, що ОСОБА_3 08.03.2020 року о 18.00 год. незаконно заволодів його автомобілем ВАЗ 2103 з подвір`я його домоволодіння та викрав гаманець з грошовими коштами і мобільний телефон.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.03.2020 року місцем вчинення злочину є домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Згідно з протоколом огляду місця події від 09.03.2020 року слідчим оглянутий автомобіль ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться по вул. 5 Інгульській навпроти будинку №49 в м. Миколаєві, в ході огляду з керма та важеля передач автомобіля вилучені запахові сліди, з важеля передач вилучений змив, також вилучений чохол з керма. Вилучені речі та об`єкти постановою слідчого від 10.03.2020 року визнані речовими доказами по справі.

Відповідно до постанови від 09.03.2020 року та розписки ОСОБА_5 від 10.03.2020 року автомобіль ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_2 визнаний речовим доказом по кримінальному провадженні та повернутий потерпілому.

Згідно із заявою ОСОБА_3 від 09.03.2020 року останній добровільно видав слідчому мобільний телефон Ерго, гаманець коричневого кольору з документами ОСОБА_5 та банківськими картками.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09.03.2020 року, протоколу огляду предмету від 10.03.2020 року слідчим оглянуті видані ОСОБА_3 речі (мобільний телефон Ерго, гаманець коричневого кольору з документами ОСОБА_5 та банківськими картками). Вказані речі постановою слідчого від 09.03.2020 року визнані речовими доказами та повернуті потерпілому ОСОБА_5 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 13.03.2020 року слідує, що підозрюваний ОСОБА_3 в присутності двох понятих та захисника на місці добровільно розповів та показав, як заволодів автомобілем та здійснив крадіжку гаманця з грошима з домоволодіння ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу огляду від 27.03.2020 року та фототаблиці, слідчим оглянутий диск з відеозаписом, наданий Управлінням патрульної поліції в Миколаївській області, та переглянуті відео файли на даному диску, на яких зафіксована процедура притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП за керування автомобілем ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_2 та відмову пройти огляд на стан сп`яніння.

Згідно з копією протоколу про адміністративне правопорушення від 08.03.2020 року серії БД №287117 за ст. 130 ч.1 КУпАП та копією постанови від 08.03.2020 року серії ДП18 №683067 за ст. 126 ч.2 КУпАП - ОСОБА_3 керував автомобілем ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_2 08.03.2020 року о 19.35 в м. Миколаєві по вул. Троїцькій, 27, не маючи при собі посвідчення водія та з явними ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Висновком товарознавчої експертизи № 713 від 12.03.2020 року підтверджується вартість викраденого у ОСОБА_5 гаманця, яка станом на 09.03.2020 року становить 150 грн.

Таким чином, вказані вище докази свідчать про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує особу винного, який характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання у вигляді арешту, не працює, визнання ним своєї вини, молодий вік обвинуваченого, незначна вартість викраденого обвинуваченим майна, характер вчинених ним суспільно-небезпечних діянь.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (оскільки він при проведенні слідчого експерименту повідомив про відомі лише йому обставини вчинення злочинів з врахуванням таємного характеру їх вчинення), добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

У досудовій доповіді орган з питань пробації прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства лише у виключному випадку за умови покладення на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

З урахуванням встановлених в ході судового розгляду обставин злочину, а саме, що всі дії обвинуваченого щодо заволодіння автомобілем потерпілого та викраденням його майна були спрямовані на те, щоб після виниклої між ними сварки поїхати додому в інший населений пункт, при цьому, дійсно обвинувачений не отримував згоди у потерпілого взяти того вечора автомобіль, хоча до того неодноразово потерпілий давав обвинуваченому дозвіл користуватись його автомобілем, з врахуванням особи винного, який раніше хоч і був засуджений до покарання у вигляді арешту, яке повністю відбув, але покарання у вигляді позбавлення волі не відбував, з врахуванням ряду обставин, які пом`якшують покарання та, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, з урахуванням досудової доповіді органу з питань пробації, з врахуванням позиції потерпілого ОСОБА_5 , який не бажав суворого покарання обвинуваченого та просив суд розглянути можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і можливість застосування ст. 75 КК України, ухваливши звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Той факт, що обвинувачений в даному кримінальному провадженні нетривалий час протягом двох тижнів перебував у розшуку, не є свідченням того, що обвинувачений не може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням, оскільки, по-перше, з протоколу затримання від 28.04.2020 року слідує, що обвинувачений був затриманий за місцем свого проживання, по-друге, сам обвинувачений пояснив свої неявки до слідчого відсутністю транспортного сполучення з його населеним пунктом та населеним пунктом, де знаходився орган досудового розслідування, через запроваджений карантин, і такі пояснення не є очевидно неспроможними та нічим не спростовані.

Що ж стосується необхідності призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, то оскільки суду не надано доказів того, що вказаний злочин був вчинений обвинуваченим з корисливих мотивів та вказана обставина обвинуваченому не інкримінується обвинувальним актом, а також з врахуванням описаних вище обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає, що відсутня необхідність призначення обвинуваченому додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України речові докази: автомобіль ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_2 , мобільний телефон ERGO з флеш-картою та сім-картами, гаманець коричневого кольору, паспорт на ім`я ОСОБА_5 дві банківські картки - необхідно залишити у володільця ОСОБА_5 ; чохол чорного кольору з керма автомобіля - необхідно повернути володільцю ОСОБА_5 ; запаховий слід з керма автомобіля, запаховий слід з важеля передач змив з важеля передач необхідно знищити; мобільний телефон Viaan належить повернути володільцю ОСОБА_3 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

- за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно до відбуття ОСОБА_3 визначити п`ять років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75,76 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбуття покарання час перебування під вартою за період з 27.04.2020 року до 02.07.2020 року включно з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

У зв`язку зі звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробовуванням - звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду у відповідності до ч.1 ст. 377 КПК України.

Речові докази:

-автомобіль ВАЗ 2103 н.з. НОМЕР_2 , мобільний телефон ERGO з флеш-картою та сім-картами, гаманець коричневого кольору, паспорт на ім`я ОСОБА_5 дві банківські картки - залишити у володільця ОСОБА_5 ;

-чохол чорного кольору з керма автомобіля - повернути володільцю ОСОБА_5 ;

-запаховий слід з керма автомобіля, запаховий слід з важеля передач змив з важеля передач знищити;

-мобільний телефон Viaan повернути володільцю ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів.

суддя: