УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/7692/19

Провадження №: 1-кс/755/634/20

"05" березня 2020 р.

м. Київ

слідча суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , та сторін провадження: представника заставодавця ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про повернення застави унесеної за ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005466 заставодавцю, установила :

до слідчої судді цього місцевого суду 31.01.2020 надійшло зазначене клопотання представника заставодавця ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 про повернення застави, яка була внесена за підозрювану ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 в розмірі 153 680, 00 грн.

Вказане клопотання мотивовано тим, що 22.05.2019 слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 було розглянуто справу № 755/7692/19 за клопотанням старшого слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2018 за №0005466, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.190, ч. 4 ст. 190 КК України. Дане клопотання сторони обвинувачення було задоволено та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах 60 днів, із правом внесення застави у сумі 153680,00 грн.

27.05.2019 ОСОБА_5 вийшла під заставу. Заставодавцем відповідно до документів є ОСОБА_6 . З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Також згідно вищевказаної ухвали слідчого судді, на ОСОБА_5 у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України було покладено обов`язки, а саме: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження; здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В свою чергу, відповідно до ухвали від 26.07.2019 відносно ОСОБА_5 вищевказані обов`язки були на неї покладені строком до 21.09.2019. Тобто, як зроблено висновок заявником, станом на 31.01.2020 відносно ОСОБА_5 немає жодного запобіжного заходу і обов`язків відповідно до ухвали суду.

Заявник посилається на те, що згідно ухвали слідчого судді від 22.05.2019, термін дії застави встановлено 2 два місяці, тобто до 19.07.2019. Відповідно до ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу. Таким чином, на думку заявника, строк дії даного запобіжного заходу закінчився 19.07.2019, запобіжний захід припинив свою дію. При цьому, з клопотанням до слідчого судді про продовження дії застави ніхто не звертався, запобіжний захід продовжено не було. За час дії відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави питання про звернення застави в дохід держави не вирішувалось, клопотань від прокурора до слідчого судді не надходило, суд за власною ініціативою також не розглядав такого питання, а тому на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із безпідставністю подальшого знаходження грошових коштів на депозитному рахунку ДСА України, заявник просить повернути ОСОБА_6 заставу у розмірі 153 680 грн., встановлену на підставі ухвали слідчого судді від 22.05.2019, у зв`язку із закінченням строку дії застави.

У судовому засіданні представник заставодавця - адвокат ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення даного клопотання заперечував, оскільки виходячи з аналізу норм чинного кримінального процесуального законодавства України строк застосування запобіжного заходу у вигляді застави необмежений, не звернення ж сторони обвинувачення з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як на те посилається заявник, не є підставою для повернення застави. Крім того, прокурор зауважив, що 31.01.2020 до Солом`янського районного суду м. Києва у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005466 від 06.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, для розгляду по суті, на підтвердження чого надав відповідну копію супровідного листа з відміткою про отримання адресатом. Рішення по вказаному кримінальному провадженню на даний час не ухвалювалось.

За таких обставин слідча суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про повернення застави відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення цього питання, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

З представлених сторонами кримінального провадження слідчій судді матеріалів провадження встановлено, що дійсно, в рамках кримінального провадження №0005466, ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, у межах шістдесяти діб, а саме до 19.07.2019, та визначено останній заставу у розмірі 153680 гривень 00 копійок, із покладенням, у разі її внесення, обов`язків у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України. Визначено 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

Згідно копії квитанції АТ «Перший український міжнародний банк» №20911033 ОСОБА_6 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 27.05.2019 на рахунок ТУДСАУ у місті Києві за підозрювану ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді від 22.05.2019 у справі № 755/7692/19 внесно заставу у сумі 153 680,00 грн.

В подальшому, ухвалою слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва від 26.07.2019 в рамках цього ж кримінального провадження задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 та продовжено строк виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 , у зв`язку із застосуванням до неї запобіжного заходу у вигляді застави, обов`язків до 21.09.2019 року.

Тож, у світлі викладеного слідча суддя зазначає, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Щодо обов`язків регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, то вони можуть бути застосовані тільки з певним запобіжним заходом з числа передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України.

Так, частинами 1-3 ст. 182 КПК України передбачено, що застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 КПК України. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, а відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою , можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Нормами глави 18 КПК України «Запобіжні заходи, затримання особи» не встановлено обмеження строку дії запобіжного заходу у вигляді застави, як альтернативи обраному запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, однак чітко визначено частиною 7 ст. 194 КПК України, що після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються. У зазначеній нормі йдеться про припинення дії ухвали про застосування запобіжного заходу виключно в частині покладення на підозрюваного, обвинуваченого відповідних обов`язків згідно із ст. 194 КПК України.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зауважити, що частина 7 ст. 42 КПК Україна визначає загальні обов`язки, які покладаються на підозрюваного. Так, підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.

Підозрюваному, обвинуваченому вручається пам`ятка про його процесуальні права та обов`язки одночасно з їх повідомленням особою, яка здійснює таке повідомлення (ч. 8 ст. 42 КПК України).

Отже, зазначені в ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язки підозрюваного (окрім обов`язків, визначених в п. 2 цієї частини) покладаються на нього згідно з процесуальним законом і діють з часу набуття статусу підозрюваного, незалежно від застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

В свою чергу стаття 194 КПК України визначає перелік обов`язків, які можуть покладатися на підозрюваного рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Так, частина 5 ст. 194 КПК України визначає умовами покладення таких додаткових обов`язків по перше - обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, і по друге - доведеність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Ці обов`язки не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному запобіжного заходу при наявності визначених в ч. 5 ст. 194 КПК України умов.

Отже, вказана в ст. 182 КПК України мета забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, не пов`язана лише з тими обов`язками, які визначені в ст. 194 КПК України і застосовуються додатково до запобіжного заходу, та охоплює більш широке їх поняття, яке поглинається ч. 7 ст. 42 КПК України. Тому ототожнення цих обов`язків із запобіжним заходом і твердження заявника про те, що з закінченням їх дії втрачає чинність обраний запобіжний захід, є помилковим, а ухвала слідчого судді від 22.05.2019 у справі №755/7692/19 в частині обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді застави не припиняла свою дію.

Між тим, ч. 1 ст. 182 КПК України використовує термінологію «з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків» та не уточнює, що вони повинні бути покладені саме судом.

Таким чином, аналіз наведених вище положень законодавства в їх системному взаємозв`язку, дає підстави для висновку, що застава, як запобіжний захід, за своєю природою визначеного строку дії не має, діє з моменту її внесення за рішенням слідчого судді, суду і до моменту, коли за рішенням слідчого судді, суду буде змінена на інший запобіжний захід або до вирішення кримінального провадження по суті. При цьому обов`язки, які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, не є нерозривними із застосованим запобіжним заходом у вигляді застави або іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою, оскільки такі обов`язки покладаються на визначений законом строк, а обов`язки, які встановлені ч. 7 ст. 42 КПК України, діють щодо підозрюваного, обвинуваченого протягом всіх етапів кримінального провадження. Тому з припиненням строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припиняється.

Більше того, згідно наданої прокурором копії супровідного листа від 31.01.2020, у вказаний день (той самий день коли заявником було подано до слідчого судді це клопотання про повернення застави) обвинувальний акт у відношенні ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005466 від 06.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, отримано Солом`янським районним судом м. Києва для розгляду по суті, рішення по якому на час вирішення заявленого клопотання не ухвалювалось.

З правового аналізу норм ст.283 КПК України вбачається, що звернення до суду із обвинувальним актом є однією з форм закінчення досудового розслідування, а ОСОБА_5 на цей час набула статусу обвинуваченої у даному кримінальному провадженні, що означає повне припинення процесуальної діяльності в даному кримінальному провадженні слідчим суддею і подальше таке провадження є неможливим до того часу, коли вказане провадження не повернеться в провадження слідчого, прокурора у передбачених КПК України випадках, тому, за даних умов, слідчий суддя не наділений повноваженнями та компетенцією для розгляду вказаного клопотання про повернення застави, оскільки за змістом глави 18 КПК України, всі питання, які стосуються запобіжних заходів, мають розглядатися слідчим суддею лише на стадії досудового розслідування, а судом - на стадії судового провадження.

З урахуванням наведеного, слідча суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, приходить до висновку, що подане представником заставодавця ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_3 клопотання про повернення застави, яка була внесена за ОСОБА_5 на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22.05.2019 в розмірі 153 680, 00 грн, в рамках кримінального провадження 0005466, не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 42, 131-132, 176, 182, 194, 203, 309, 310, 369-372, 376 КПК України, слідча суддя постановила :

у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про повернення застави унесеної за ОСОБА_5 у рамках кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005466 заставодавцю, відмовити.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:00 год. 10.03.2020.

Слідча суддя ОСОБА_12