Справа № 592/1825/17
Провадження № 1-кп/592/64/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0005426, відомості за яким 16.12.2016 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл. , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який тимчасово не працює, РНОКПП НОМЕР_1 , одруженого, який має на утриманні непрацездатну мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу похилого віку, пенсіонерку, який має вищу освіту, громадянина України, українця, раніше судимого вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року до покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. , з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника: адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :

15.12.2016 року близько 17 години 30 хвилин по лінії 102 надійшло повідомлення про вчинення дорожньо-транспортної події в районі Сумського державного педагогічного університету ім. А. С. Макаренка, що знаходиться по вул. Роменській в м. Суми, водієм автомобіля Chevrolet Aveo 1.5і , реєстраційний номер НОМЕР_2 . Пізніше було встановлено місце знаходження вказаного автомобіля, який знаходився за адресою: м. Суми, вул. В`ячеслава Черновола, біля буд. 151. За вказаним фактом черговим Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області та керівництвом вказаного відділу поліції для огляду місця події був направлений старший слідчий СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 та слідчі СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 і ОСОБА_12 . При виїзді вказаних слідчих за адресою: м. Суми, вул. В`ячеслава Черновола, буд. 151, та при огляді місця події до службового автомобіля поліції Toyota , реєстраційний номер НОМЕР_3 підійшов ОСОБА_5 , який відчинив задні праві дверцята вказаного автомобіля та близько 19 години 45 хвилин 15.12.2016 року кулаком правої руки наніс два удари в область лівої ділянки обличчя слідчому СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 , який виконував службові обов`язки, а саме: брав участь в огляді місця події від 15.12.2016 року, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді крововиливу на внутрішній поверхні нижньої губи зліва розміром 1 x 1,3 см та на фоні крововиливу садно смугасте розміром 1 x 0,3 см, які згідно висновку судово-медичного експерта № 1555 від 16.12.2016 року є легкими тілесними ушкодженнями. Своїми умисними діями, які виразилися в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу слідчому СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не визнав та пояснив суду про те, що його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відсутня. На його думку, стороною обвинувачення не було надано достатньо доказів на підтвердження його вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 він не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Він просив суд застосувати до нього положення Закону України Про амністію у 2016 році .

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину не визнав, його вина у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, що були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а обвинувачення визнається судом доведеним в законному порядку, а саме:

Показаннями потерпілого ОСОБА_11 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив суду про те, що обставини вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, відповідають фактичним обставинам справи, викладеним в обвинувальному акті. Він просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання на розсуд суду та задовольнити його позов у повному обсязі (а. с. 51 54, 201) .

Показаннями свідка ОСОБА_12 , допитаної в судовому засіданні, яка пояснила суду про те, що 15.12.2016 року вона була очевидицею умисного заподіяння ОСОБА_5 слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків (а. с. 75 78) .

Показаннями свідка ОСОБА_10 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив суду про те, що 15.12.2016 року він був очевидцем умисного заподіяння ОСОБА_5 слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків (а. с. 72, 74, 76, 78, 79) .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив суду про те, що 15.12.2016 року він був очевидцем умисного заподіяння ОСОБА_5 слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків (а. с. 100 103) .

Показаннями свідка ОСОБА_14 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив суду про те, що 15.12.2016 року він був очевидцем умисного заподіяння ОСОБА_5 слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків (а. с. 116 118) .

Протоколом огляду місця події від 15.12.2016 року (а. с. 123, 124) .

Протоколом огляду місця події від 15.12.2016 року, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 2 з пошкодженим захисним склом (а. с. 125, 126) .

Схемою до протоколу огляду місця події від 15.12.2016 року, в якій зафіксоване місцерозташування автомобілів (а. с. 127) .

Фототаблицею до протоколу огляду місця події від 15.12.2016 року, в якій зображено місцерозташування автомобілів (а. с. 128, 129) .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 05.01.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , в ході проведення якого він розповів та продемонстрував як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв йому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків (а. с. 130 133) .

Фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 05.01.2017 року за участю потерпілого ОСОБА_11 , в якій зображено як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв йому легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків (а. с. 134) .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_10 , в ході проведення якого він розповів та продемонстрував як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків (а. с. 135 137) .

Фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 06.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_10 , в якій зображено як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків (а. с. 138, 139) .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_12 , в ході проведення якого вона розповіла та продемонструвала як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків (а. с. 140 143) .

Фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 06.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_12 , в якій зображено як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків (а. с. 144) .

Протоколом проведення слідчого експерименту від 07.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_14 , в ході проведення якого він розповів та продемонстрував як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків (а. с. 145 147) .

Фототаблицею до протоколу проведення слідчого експерименту від 07.01.2017 року за участю свідка ОСОБА_14 , в якій зображено як 15.12.2016 року ОСОБА_5 умисно заподіяв слідчому СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_11 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням останнім своїх службових обов`язків (а. с. 148) .

Висновком експерта № 1555 від 16.12.2016 року, згідно підсумкам якого на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 1993 року народження, беручи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт дійшов до наступних висновків: 1. При обстеженні ОСОБА_11 були виявлені пошкодження: на внутрішній поверхні нижньої губи зліва синець неправильної овальної форми розміром 1 x 1,3 см багряного кольору. На тлі синця садно смугасте розміром 1 x 0,3 см вкрите білими нальотом. При огляді ургентними лікарем нейрохірургом СОКЛ 15.12.2016 року о 21 годині 50 хвилин було встановлено діагноз: забій м`яких тканин виличної ділянки зліва. 2. Зазначені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер пошкоджень, і могли утворитися при нанесенні не менше одного удару рукою, ногою і т. п. предметами. Характер і локалізація описаних тілесних ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з вертикального положення. 3. Дані тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. 4. Описані тілесні ушкодження могли утворитися в строк, зазначений в постанові, що підтверджується стадією розвитку пошкоджень і медичною документацією (а. с. 149) .

Висновком експерта № 30 від 11.01.2017 року, згідно підсумкам якого на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 1993 року народження, беручи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт дійшов до наступних висновків: 1. При обстеженні ОСОБА_11 16.12.2016 року були виявлені пошкодження: на внутрішній поверхні нижньої губи зліва синець неправильної овальної форми розміром 1 x 1,3 см багряного кольору. На тлі синця садно смугасте розміром 1 x 0,3 см вкрите білими нальотом. При огляді лікарем нейрохірургом СОКЛ 15.12.2016 року о 21 годині 50 хвилин було встановлено діагноз: забій м`яких тканин виличної ділянки зліва. 2. Тілесні ушкодження в області нижньої губи зліва утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер пошкоджень, і могли утворитися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано потерпілим ОСОБА_11 при проведенні слідчого експерименту (а. с. 150) .

Висновком експерта № 31 від 11.01.2017 року, згідно підсумкам якого на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 1993 року народження, беручи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт дійшов до наступних висновків: 1. При обстеженні ОСОБА_11 16.12.2016 року були виявлені пошкодження: на внутрішній поверхні нижньої губи зліва синець неправильної овальної форми розміром 1 x 1,3 см багряного кольору. На тлі синця садно смугасте розміром 1 x 0,3 см вкрите білими нальотом. При огляді лікарем нейрохірургом СОКЛ 15.12.2016 року о 21 годині 50 хвилин було встановлено діагноз: забій м`яких тканин виличної ділянки зліва. 2. Тілесні ушкодження в області нижньої губи зліва утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер пошкоджень, і могли утворитися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано свідком ОСОБА_10 при проведенні слідчого експерименту (а. с. 151) .

Висновком експерта № 33 від 11.01.2017 року, згідно підсумкам якого на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 1993 року народження, беручи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт дійшов до наступних висновків: 1. При обстеженні ОСОБА_11 16.12.2016 року були виявлені пошкодження: на внутрішній поверхні нижньої губи зліва синець неправильної овальної форми розміром 1 x 1,3 см багряного кольору. На тлі синця садно смугасте розміром 1 x 0,3 см вкрите білими нальотом. При огляді лікарем нейрохірургом СОКЛ 15.12.2016 року о 21 годині 50 хвилин було встановлено діагноз: забій м`яких тканин виличної ділянки зліва. 2. Тілесні ушкодження в області нижньої губи зліва утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер пошкоджень, і могли утворитися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано свідком ОСОБА_15 при проведенні слідчого експерименту (а. с. 152) .

Висновком експерта № 32 від 11.01.2017 року, згідно підсумкам якого на підставі даних додаткової судово-медичної експертизи ОСОБА_11 , 1993 року народження, беручи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт дійшов до наступних висновків: 1. При обстеженні ОСОБА_11 16.12.2016 року були виявлені пошкодження: на внутрішній поверхні нижньої губи зліва синець неправильної овальної форми розміром 1 x 1,3 см багряного кольору. На тлі синця садно смугасте розміром 1 x 0,3 см вкрите білими нальотом. При огляді лікарем нейрохірургом СОКЛ 15.12.2016 року о 21 годині 50 хвилин було встановлено діагноз: забій м`яких тканин виличної ділянки зліва. 2. Тілесні ушкодження в області нижньої губи зліва утворилися від дії тупих предметів, про що свідчить характер пошкоджень, і могли утворитися при нанесенні удару кулаком, як було продемонстровано свідком ОСОБА_14 при проведенні слідчого експерименту (а. с. 153) .

Керуючись законом, даючи остаточну оцінку вказаним дослідженим доказам, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, суд категорично встановив їхню належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань, зазначених в ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку.

Крім того, суд критично ставиться до правової позиції обвинуваченого ОСОБА_5 , який своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, не визнав. Невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, суд розцінює як бажання обвинуваченого ОСОБА_5 уникнути кримінальної відповідальності та піти від невідворотного кримінального покарання.

Оцінюючи вказані досліджені докази в сукупності, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у повному обсязі.

Зіставивши ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, і встановлені судом ознаки злочинного діяння, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про те, що вони відповідають один одному.

Таким чином, суд визнає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а, отже, його злочинні дії необхідно кваліфікувати як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 , згідно ч. 3 ст. 12 КК України, відповідно до класифікації злочинів, відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан тощо.

Як особа обвинувачений ОСОБА_5 характеризується наступним чином.

Має постійне місце реєстрації та постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 170) .

Являється військовозобов`язаним (а. с. 171) .

Засуджений вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року по справі № 592/1969/17, провадження № 1-кп/592/92/18 до покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. , з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Вирок набрав законної сили 02.10.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/73861623) (а. с. 173, 174, 206 208) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 02.10.2020 року по справі № 592/1969/17, провадження № 11-кп/816/65/19 вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року відносно ОСОБА_5 було залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення. Ухвала набрала законної сили 02.10.2019 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/84692873, http://reyestr.court.gov.ua/Review/84812629) (а. с. 209, 210) .

Згідно довідці Сумської центральної районної клінічної лікарні № 16 від 13.01.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а. с. 175) .

Згідно довідці Сумської центральної районної клінічної лікарні № 16 від 13.01.2017 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (а. с. 176) .

Згідно довідці комунального закладу Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний психоневрологічний диспансер ім. О. В. Співака № б/н від 20.12.2016 року звернення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з приводу надання психіатричної допомоги в закладі відсутні (а. с. 177) .

Притягався до адміністративної відповідальності постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.01.2017 року по справі № 592/11826/16-п, провадження № 3/592/56/17 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, був підданий адміністративному стягненню у виді адміністративного штрафу на користь держави в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Постанова набрала законної сили 07.02.2017 року (http://reyestr.court.gov.ua/Review/64273431) (а. с. 178, 212, 213) .

Позитивно характеризується за місцем проживання (а. с. 179) .

Із змісту висновку судово-психіатричного експерта № 38 від 02.02.2017 року вбачається, судово-психіатричний експерт дійшов висновку про те, що досліджуваний ОСОБА_5 на даний час ознак психозу та недоумства не виявляє, що підтверджується даним обстеженням, при якому у підекспертного не виявлено психічних розладів та даними анамнезу, які свідчать про те, що досліджуваний на обліку не перебував, за медичною допомогою до лікарів-психіатрів не звертався. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, підекспертний також не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. Про це свідчать дані про вживання ним алкогольних напоїв, фізичні ознаки сп`яніння, послідовний і цілеспрямований характер його дій на фоні правильного орієнтування, адекватного мовного контакту з оточуючими при відсутності будь-якої психотичної симптоматики (галюцинацій, маячення тощо) , міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На тлі токсичної дії алкоголю (випив понад 500,0 мл міцного алкоголю) виник тип амнезії, так званий алкогольний палімпсест. З пам`яті випали деякі епізоди та події. З`явилася неможливість пригадати подробиці, деталі, що відбувалися 15.12.2016 року в період алкогольного сп`яніння. У той же час спогади про події в цілому та їх послідовність збережені (пам`ятає, що прибули поліцейські, складали якісь акти, документи ) . 1, 3. На даний час ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. 2, 4. На час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждав, не виявляв ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, а знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. 6. На час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 не виявляв ознак тимчасової амнезії, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння. По минуванню токсичної дії алкоголю виник алкогольний палімпсест. 5. Як особа, що не є душевнохворою, підекспертний ОСОБА_5 на теперішній час застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує (а. с. 180 182) .

Має на утриманні непрацездатну мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу похилого віку, пенсіонерку (а. с. 183 185) .

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Крім того, суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року, згідно якому, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд вважає: - позитивна характеристика винного (а. с. 179) ; - наявність на утриманні непрацездатної матері ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особи похилого віку, пенсіонерки (а. с. 183 185) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, позитивна характеристика винного у вчиненні злочину при призначенні покарання обґрунтовується тим, що така поведінка в побуті, за місцем роботи, навчання, служби, як правило, свідчить про відсутність у такої особи стійких антисуспільних поглядів, і дає підстави вважати, що вчинення злочину є випадковим.

Можливість врахування обставини, яка пом`якшує покарання винної особи, наявність на утриманні винного непрацездатної матері при призначенні покарання обґрунтовується принципом гуманізму, справедливості, індивідуалізації покарання. Наявність на утриманні винного непрацездатної матері розуміється як надання винним відповідній особі матеріального забезпечення, яке майже завжди є основним джерелом існування для такої особи. Крім того, наявність на утриманні винного непрацездатної матері, окрім її матеріального забезпечення, означає також, що винний здійснює догляд за нею, оскільки ця особа потребує стороннього догляду. Державі не може бути байдуже, у якому становищі опиняться особи, які знаходяться на утриманні винного, після засудження останнього.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд вважає: - вчинення злочину у зв`язку з виконанням потерпілим службового обов`язку (а. с. 155 164) ; - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а. с. 165) .

Крім того, суд вважає за необхідне взяти до уваги положення п. є ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році , із змісту якого вбачається, що, керуючись принципом гуманізму, відповідно до ст. 92 Конституції України, положень КК України і Закону України Про застосування амністії в Україні Верховна Рада України постановила звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають одного чи обох батьків, які досягли 70-річного віку.

До того ж, суд вважає за необхідне взяти до уваги положення абз. 2 ч. 15 Закону України Про амністію у 2016 році , згідно якому особам, засудженим до покарання (основного чи додаткового) у виді штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, не повертається.

Також, суд вважає за необхідне взяти до уваги абз. 2 ст. 6 Закону України Про застосування амністії в Україні , згідно якому особам, засудженим до покарання (основного чи додаткового) у виді штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, не повертається.

Крім того, суд вважає за можливе взяти до уваги положення абз. 2 п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність, покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК України. Застосовуючи принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен зазначити у вироку, про яке саме покарання йдеться - основне чи додаткове.

Також, суд вважає за можливе взяти до уваги положення абз. 4 п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24.10.2003 року (із змінами і доповненнями) , згідно якому при призначенні остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного або часткового їх складання заміна покарань провадиться за правилами, передбаченими ст. 72 КК України. Коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю) , суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Враховуючи вищенаведене, а також наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , переслідуючи мету забезпечення пропорційності соціально виправданих цілей покарання, реалізуючи принцип справедливості покарання, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 345 КК України, суд дійшов висновку про доцільність, можливість та необхідність визначити обвинуваченому ОСОБА_5 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне основне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, яким поглинути основне покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. за злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 було визнано винуватим за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року, та обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Крім того, в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, слід зарахувати покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 4 місяці 08 днів, відбуте частково (на день ухвалення даного вироку) за попереднім вироком, а саме: за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року, який набрав законної сили 02.10.2019 року.

Але оскільки обвинувачений ОСОБА_5 є особою, яка на день набрання чинності Законом України Про амністію у 2016 році № 1810-VIII від 22.12.2016 року, мав та має має мати, яка досягла 70-річного віку, тобто на день ухвалення вироку він має на утриманні непрацездатну мати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особу похилого віку, пенсіонерку (а. с. 183 185) , тобто він є суб`єктом амністії, враховуючи думку прокурора, думку потерпілого ОСОБА_11 , думки захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які наполягали на застосуванні до останнього положень п. є ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році № 1810-VIII від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, як до особи, яка на день набрання чинності цим Законом має мати, яка досягла 70-річного віку (а. с. 183 185) , враховуючи те, що застосування амністії є обовязком, а не правом суду, враховуючи те, що особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, відтак суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_5 від відбування основного та додаткового покарання на підставі п. є ст. 1, ст. 15 Закону України Про амністію у 2016 році № 1810-VIII від 22.12.2016 року, який набрав чинності 07.09.2017 року, ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні № 392/96-ВР від 01.10.1996 року (із змінами і доповненнями) .

Потерпілим ОСОБА_11 27.03.2017 року був пред`явлений цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (в порядку ст. 128 КПК України) , в якому він просив стягнути з ОСОБА_5 завдану моральну шкоду в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. (а. с. 26, 27) .

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна № 3 від 31.03.1989 року, згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам.

Таким чином, з урахуванням положень ст. ст. 127 129, 326 КПК України, ст. 257 ЦПК України, суд дійшов висновку про те, що цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (в порядку ст. 128 КПК України) , слід залишити без розгляду.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України (а. с. 166 169) .

Документально підтверджені процесуальні витрати у справі на залучення експерта у справі відсутні (а. с. 3) .

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2016 року по справі № 592/11814/16-к, провадження № 1-кс/592/4745/16 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в частині покладення відповідних обов`язків слід вважати такою, що припинила свою дію і обов`язки скасовуються у відповідності до ч. 7 ст. 194, ч. 1 ст. 203 КПК України (http://reyestr.court.gov.ua/Review/63631577) (а. с. 172) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. ст. ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України; ст. ст. 11, 12, 50 53, 55, 63, 65 67, 345 КК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 345 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_5 остаточне основне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, яким поглинути основне покарання у виді штрафу в розмірі двісті неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. за злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_5 було визнано винуватим за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року, та обов`язкове додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

В строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зарахувати покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк 4 місяці 08 днів, відбуте частково (на день ухвалення даного вироку) за попереднім вироком, а саме: за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року, який набрав законної сили 02.10.2019 року.

На підставі п. є ст. 1, ст. 15 Закону України Про амністію у 2016 році , ст. 1 Закону України Про застосування амністії в Україні звільнити ОСОБА_5 від відбування призначених судом основного та додаткового покарання.

При цьому ОСОБА_5 , засудженому вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.05.2018 року до основного покарання у виді штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до прийняття судом рішення про звільнення його від відбування покарання у зв`язку з амністією, не повертається.

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2016 року по справі № 592/11814/16-к, провадження № 1-кс/592/4745/16 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в частині покладення відповідних обов`язків вважати такою, що припинила свою дію і обов`язки скасовуються.

Речові докази, а саме:

- лазерний диск з відеофайлами нагрудної камери, оглянутий 10.01.2017 року, зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон Xiaomi Redmi Note 2 з пошкодженим захисним склом, переданий 18.12.2016 року на відповідальне зберігання під охоронну розписку власнику ОСОБА_11 до прийняття рішення по кримінальному провадженню, вважати йому повернутим.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України (в порядку ст. 128 КПК України) , залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який постановив вирок.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1