Справа №295/4189/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0001153 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Оськ РФ, громадянки України, вдова, немає на утриманні неповнолітніх дітей, працюючої двірником в ОСББ, проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ч.1 ст. 357, ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3

в с т а н о в и в :
08.03.2020 приблизно о 07 год. 30 хв. ОСОБА_3 знаходилася поблизу зупинки громадського транспорту на перехресті вулиць Домбровського та Небесної Сотні в м. Житомирі, де помітила на асфальті банківську картку, а саме карту Універсальну Голд АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на привласнення офіційного документу, а саме вищевказаної банківської картки, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, не вживаючи будь-яких заходів для повернення знайденого нею майна, усвідомлюючи те, що знайдена нею банківська картка належить іншій особі та є офіційним документом, з корисливих мотивів взяла зазначену пластикову універсальну банківську картку Голд АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5 та яка згідно ч.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п.15.2 ст. 15 Закону України « Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», ч.4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку та таким чином привласнила її з корисливих мотивів.

Після чого, утримуючи вищевказаний офіційний документ при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишила та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

В подальшому, 09.03.2020 у ОСОБА_3 з корисливих мотивів виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення грошових коштів зі знайденої та привласненої банківської картки АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

З метою створення сприятливих умов для реалізації власного злочинного умислу, шляхом здійснення покупок за допомогою вказаної банківської картки, ОСОБА_3 09.03.2020 приблизно о 10 год. 30 хв. перебувала за місцем свого проживання за адресою м. Житомир, вул. Домбровського, де розпорядившись вищевказаною банківською карткою на власний розсуд, надала її своєму зятеві ОСОБА_7 , для здійснення покупок, при цьому повідомивши останньому неправдиві відомосте про те, що картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 належить їй.

Так, ОСОБА_7 не знаючи про те, що вищевказана банківська картка не належить ОСОБА_3 , а остання маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, 09.03.2020 о 10 год. 39 хв., ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_3 здійснив покупку товарів в магазині «Продукти-1062» «АТБ-Маркет» по вул. Покровській, 135 в м. Житомирі, де розрахувався банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , в якій був відсутній пін-код для авторизації, на загальну суму 409 грн.

В подальшому, ОСОБА_7 придбаний товар приніс додому та віддав його ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 використовуючи необізнаність ОСОБА_7 , умисно викрала чуже майно, а саме грошові кошти в розмірі 409 грн., належні ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою таємного повторного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , 09.03.2020 приблизно о 10 год. 50 хв., розпорядившись привласненою банківською карткою на власний розсуд, знову попросила ОСОБА_7 здійснити купівлю продуктів, при цьому сказала розрахуватися раніше наданою нею банківською карткою.

Так, ОСОБА_7 не знаючи про те, що вищевказана банківська картка не належить ОСОБА_3 , а остання маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення грошових коштів, 09.03.2020 о 10 год. 58 хв., ОСОБА_7 здійснив покупку товарів в магазині «Продукти-530» «АТБ-Маркет» по вул. Небесної Сотні, 54 в м. Житомирі, де розрахувався банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , в якій був відсутній пін-код для авторизації, на загальну суму 285 грн. 80 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 придбаний товар приніс додому та віддав його ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 використовуючи необізнаність ОСОБА_7 , умисно викрала чуже майно, а саме грошові кошти в розмірі 285 грн. 80 коп., належні ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою таємного повторного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , 09.03.2020 приблизно о 11 год., розпорядившись привласненою банківською карткою на власний розсуд, знову попросила ОСОБА_7 здійснити купівлю продуктів, при цьому сказала розрахуватися раніше наданою нею банківською карткою.

Так, ОСОБА_7 не знаючи про те, що вищевказана банківська картка не належить ОСОБА_3 , а остання маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення грошових коштів, 09.03.2020 о 11 год. 19 хв., ОСОБА_7 здійснив покупку товарів в магазині «Продукти-1062» «АТБ-Маркет» по вул. Покровській, 135 в м. Житомирі, де розрахувався банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , в якій був відсутній пін-код для авторизації, на загальну суму 285 грн. 90 коп.

В подальшому, ОСОБА_7 придбаний товар приніс додому та віддав його ОСОБА_3 .

Таким чином, Бочківська використовуючи необізнаність ОСОБА_7 , умисно викрала чуже майно, а саме грошові кошти в розмірі 285 грн. 90 коп., належні ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою таємного повторного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 перебуваючи за місцем свого проживання АДРЕСА_1 , 09.03.2020 приблизно о 11 год. 30 хв., розпорядившись привласненою банківською карткою на власний розсуд, знову попросила ОСОБА_7 придбати їй блок цигарок ТМ «Прилуки», при цьому сказала розрахуватися, раніше наданою нею банківською карткою.

Так, ОСОБА_7 не знаючи про те, що вищевказана банківська картка не належить ОСОБА_3 , а остання маючи злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення грошових коштів, 09.03.2020 о 11 год. 30 хв., ОСОБА_7 придбав блок цигарок ТМ «Прилуки» в магазині «Ринг» по вул. Домбровського, 44 в м. Житомирі, де розрахувався банківською карткою АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , в якій був відсутній пін-код для авторизації, на загальну суму 369 грн.

В подальшому, ОСОБА_7 придбаний товар приніс додому та віддав його ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 використовуючи необізнаність ОСОБА_7 , умисно викрала чуже майно, а саме грошові кошти в розмірі 369 грн., належні ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, з метою таємного повторного викрадення чужого майна, ОСОБА_3 09.03.2020 приблизно о 11 год. 37 хв., з корисливих мотивів, утримуючи при собі раніше знайдену та привласнену банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 знаходилась в приміщенні аптеки, що по вул. Домбровського, 44а в м. Житомирі.

В цей день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 виник злочиннй умисел направлений на умисне, таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів з банківської картки, що належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, за допомогою вищевказаної картки, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що на даний картці відсутній пін-код для авторизації, розрахувалася за ліки з рахунку № НОМЕР_1 грошовими коштами на суму 271 грн. 75 коп.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно, повторно, з корисливих мотивів викрала чуже майно, а саме грошові кошти в розмірі 271 грн. 75 коп., належні ОСОБА_5 , завдавши останній матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 357 КК України, які виразились у привласненні офіційного документа, вчиненому з корисливих мотивів; за ч.1 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка); за ч.2 ст. 185 КК України, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

06.04.2020 року потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачена ОСОБА_3 на підставі ст. ст. 468,469,471 КПК України уклали угоду про примирення, відповідно до якої обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, відшкодувала заподіяну шкоду, а потерпіла не має жодних матеріальних претензій. Крім того, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 357 КК України у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.; за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 в повному обсязі визнала свою вину. Підтримала угоду, укладену між нею та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримала, зазначила, що в повному обсязі відшкодовано майнову шкоду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що укладена угода про примирення відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила злочини за ч.1 ст. 357 КК України, який згідно ч.2 ст.12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості; за ч.1 ст.185 та ч.2 ст. 185 КК України, які згідно ч.3 ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_5 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затвердженою і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконанням обвинуваченою взятих на себе зобов`язань, встановлено фактичні підстави для визнання винуватості.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання стосовно речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Затвердити угоду від 06.04.2020 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 357 КК України, ч.1 ст. 185 КК України, ч.2 ст. 185 КК України і призначити їй покарання за цими законами:

- за ч.1 ст. 357 КК України - у вигляді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.;

- за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч.2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, визначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази: СД-диски з камер спостережння - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1