Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

29 квітня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2020 року у кримінальному провадженні №0007801 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 23 листопада 2017 року) за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191 КК України про обрання запобіжного заходу, -

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить оскаржувану ухвалу слідчого судді якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Рівненській області підполковника поліції ОСОБА_8 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. на період досудового розслідування, а саме до 10.05.2020 р., скасувати та постановити нову ухвалу якою клопотання слідчого задовольнити і застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб в межах строків досудового розслідування, з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі 1252 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 631 704 гривні 00 копійок.

Згідно оскаржуваної ухвали слідчого судді, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з 22 год.00 хв. до 06 год.00 хв. на період досудового розслідування, а саме до 10.05.2020 р. з одночасним покладенням відповідних обов`язків: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає без дозволу слідчого, прокурора,; повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що враховуючи викладені у клопотанні обставини, застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та не забезпечить належну процеуальну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого та застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, зазначив в ухвалі, що про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначених слідчим у клопотанні, прокурором при його розгляді не доведено.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які заперечували відносно прийняття судом апеляційної інстанції рішення про задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, доводи прокурора на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла таких висновків.

Із оскаржуваного судового рішення слідує, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007801 від 23.11.2017 р., за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191 КК України.

10.03.2020 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.190, ч.4 ст.191, ч.5 ст.191 КК України.

В силу ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.ст.193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини і матеріали кримінального провадження та дійшов висновку про те, що прокурором та слідчим у судовому засіданні не було надано жодних документів які б, підтверджували твердження того, що перебуваючи на волі, ОСОБА_5 буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки та не обгрунтовано недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні слідчого.

Слідчий суддя у судовому засіданні також встановив, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, де проживає з дружиною та двома малолітніми дітьми. Син ОСОБА_9 , 2015 року народження, має затримку психомовного розвитку, а тому потребує постійного догляду та лікування. Підозрюваний ОСОБА_5 , також має хронічне захворювання радикуліту, раніше не судимий, займається суспільно - корисною працею для утримання своєї сім`ї. Таким чином, підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки по місцю свого проживання. Інших вагомих ризиків, для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчим та прокурором не наведено.

Відповідно до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча би один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до вищевказаної норми кримінального процесуального закону, слідчий суддя визнав доцільним застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби відносно ОСОБА_5 , оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, покладених на нього, на думку слідчого судді, та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції уважає, що доводи апеляційної скарги прокурора, висновків слідчого судді у ході розгляду такої скарги не спростували. Також апеляційна скарга не містить належного обгрунтування чому ж все таки є необхідність застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід. До того ж, підозрюваний надав суду апеляційної інстанції довідку слідчого, що він здав відповідним органам свій закордонний паспорт та пояснив, що потерпілі і на даний час не позбавлені права на отримання квартир в новобудові.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як убачається із ухвали слідчого судді, в порядку ч.5 ст.194 КПК України, слідчий суддя поклав на ОСОБА_5 обов`язки, зокрема: 1) прибувати до кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого про зміну свого місця проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З апеляційної скарги прокурора убачається, що за основу необхідності взяття під варту ОСОБА_5 , ним зроблені посилання лише на ризики, встановлені ст.177 КПК України, зокрема на можливе переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, знищення та приховання або спотворення речей, документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні та можливе перешкоджання підозрюваного кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05( рішення від 11 липня 2006 року) «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».

З огляду на характеризуючі дані особи підозрюваного ОСОБА_5 , стан його здоров`я, відсутність порушень обраного запобіжного заходу та виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, застосований запобіжний захід слідчим суддею у вигляді домашнього арешту у певний період доби буде цілком достатнім стримуючим фактором для забезпечення належної поведінки підозрюваного на даному етапі досудового розслідування.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону слідчим суддею у ході розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, які б стали підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів суду апеляційної інстанції не встановила.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 березня 2020 року про обрання запобіжного заходу залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3