УХВАЛА

26 червня 2020 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна,

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного 28 травня 2020 року на автомобіль марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. « НОМЕР_1 », вилучений 19.05.2020 під час проведення обшуку у вказаному автомобілі, а саме в автомобілі марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. « НОМЕР_1 », одноосібним користувачем якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та позбавити останнього та всіх інших осіб, які мають відношення до вказаного майна, можливості розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання вказував, що 28.05.2020 року в межах кримінального провадження за №0000052 від 07.03.2019 накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. « НОМЕР_1 ».
Володільцем (користувачем) вказаного автомобіля, окрім підозрюваного ОСОБА_8 є ОСОБА_7 , що підтверджується Довіреністю НОІ 98943 від 15.05.2020 року, відповідно до якої ОСОБА_9 уповноважила ОСОБА_7 та ОСОБА_8 представляти її інтереси щодо розмитнення та користування автомобілем марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. « НОМЕР_1 ».
Слідчий та прокурор просили у задоволенні клопотання відмовити, оскільки автомобіль є знаряддям вчинення злочину. Арешт накладений з метою збереження речового доказу та з метою забезпечення цивільного позову.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У випадку арешту майна з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна;можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

Як вбачається із ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 28 травня 2020 року у кримінальному провадженні за №0000052 від 07.03.2019 з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), накладено арешт на автомобіль марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. « НОМЕР_1 ».
Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Як встановлено судом, користувачем автомобіля марки «Volkswagen Passat CC», д.н.з. « НОМЕР_1 » є ОСОБА_9 .
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено, що від ОСОБА_9 надходили будь-які заяви про скасування арешту майна, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що підстави для скасування арешту майна та повернення його ОСОБА_7 відсутні.

Керуючись ст. 174, 309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала остаточна, відповідно до ст. 309 КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1