20.03.2020 Справа № 756/2968/14-к
№ 1-кп/756/803/20
№ 756/2968/14-к
В И Р О К
іменем України
20 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Армавір, Вірменії, громадянина Вірменії, одруженого, не працюючого, із середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації на території України, раніше судимого:

- 19.12.2011 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням терміном в 1 рік;
- 12.04.2012 вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць;
- 12.01.2018 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185; ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік;
- 11.05.2018 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- 13.02.2020 вироком Подільського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці,
який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

03.02.2014, близько 19 год., ОСОБА_5 разом з невстановленою слідством особою (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) перебував в підземному переході, поруч з магазином «Ельдорадо», який знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Московський, 23-В.

Перебуваючи в підземному переході, близько 19 год., ОСОБА_5 помітив ОСОБА_6 , яка в той час користувалася мобільним телефоном марки «iPhone 5» у корпусі білого кольору і який в подальшому поклала до правої кишені своєї дублянки. У той час, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, із невстановленою слідством особою, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_6 та, усвідомлюючи що його дії та невстановленої особи є таємними, дістав з правої кишені дублянки мобільний телефон «iPhone 5», у корпусі білого кольору, вартістю 5 330 гривень.

У той час ОСОБА_6 відчула, що хтось намагається викрасти її мобільний телефон та обернулася, в результаті чого дії ОСОБА_5 та невстановленої слідством особи (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) стали відкритими.

Після чого, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа (матеріали відносно якої виділено в окреме провадження) усвідомлюючи, що їх дії вже не є таємними, вирішили відкрито викрасти чуже майно, за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 повторно, відкрито, за попередньою змовою групою осіб, заволодів мобільним телефоном марки «iPhone 5», у корпусі білого кольору, який належить ОСОБА_6 та передав відкрито викрадений мобільний телефон марки «iPhone 5» невстановленій слідством особі, яка в подальшому втекла з місця вчинення злочину.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 , якій належав мобільний телефон марки «iPhone 5», матеріальну шкоду на загальну суму 5 330 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України визнав, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини справи викладені у вироці вище, зокрема показав, що дійсно 03.02.2014, близько 19 год., він, перебуваючи у підземному переході поблизу метро «Петрівка», за попередньою змовою із знайомим, намагався таємно викрасти телефон у потерплої, однак остання помітила їх дії. Після чого він передав телефон своєму знайомому, який, утримуючи телефон при собі, з місця вчинення злочину втік.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, доведена в повному обсязі.

Дії ОСОБА_5 повинні бути кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив дії, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставину, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений щиро покаявся.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, те, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що його перевиховання та виправлення не можливі без ізоляції від суспільства.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого статей 69, 75 КК України.
Суд не має можливості вирішити питання заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки заставодавець в судове засідання не з`явився.
Питання речових доказів підлягає вирішенню у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.
Також, застосовуючи ст. 72 КК України, суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018.
Керуючись статтями 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі частин 1, 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020 більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 4 років позбавлення волі, зарахувавши у строк відбування покарання термін частково відбутого покарання за попереднім вироком Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 13.02.2020.
Зарахувати до строку відбування покарання ОСОБА_5 період, який він перебував під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме із 03.02.2014 по 18.02.2014, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
З урахуванням вироку Подільського районного суду м. Києва від 13.02.2020, зарахувати до строку відбування покарання ОСОБА_5 період, який він перебував під вартою, а саме із 22.01.2018 по 06.02.2018 включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі. Окрім цього, зарахувати до відбування покарання час, який ОСОБА_5 відбув за вироком Подільського районного суду від 12.01.2018, який, згідно положень ч. 4 ст. 70 КК України був врахований при призначенні покарання останньому за вироком від 11.05.2018, а саме час із 17.10.2016 по 28.10.2016, із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.
Речовий доказ по справі, а саме: мобільний телефон марки «iPhone 5», у корпусі білого кольору залишити за належністю ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Суддя ОСОБА_1