Справа № 727/1004/20
Провадження № 1-кп/727/154/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9-Б класу Чернівецької гімназії №2, із незакінченою середньою освітою, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, -
учасники провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3
законний представник обвинуваченого ОСОБА_5
захисник обвинуваченого ОСОБА_6
потерпілий - ОСОБА_7
законний представник потерпілого ОСОБА_8
захисник потерпілого ОСОБА_9
психолог ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
06 грудня 2019 року близько 22 год. 30 хв. обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи по вул. Університетській, 7 в м. Чернівці, в ході виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел на відкрите заволодіння наявним майном потерпілого ОСОБА_7 , і переслідуючи його до будинку АДРЕСА_2 , наздогнав ОСОБА_7 та на вимогу видати наявні в останнього цінні речі, що в нього є, заволодів його майном: пачкою соку, марки «Наш сік», об`ємом 1,5 л., вартістю 34 грн., грошовими коштами в сумі 16 грн. В подальшому, ОСОБА_3 , з місця події зник, спричинивши своїми злочинними діями неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 50 грн.
Таким чином, ОСОБА_3 своїми протиправними діями, що виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, показав суду, що 06 грудня 2019 року приблизно о 23 год. перебуваючи по вул. Університетській, 7, побачив потерпілого, якого почав штовхати в плечі, потім він почав вимагати у потерпілого його речі, це був сік та 16 грн., потерпілий віддав сік та ці гроші. Умисел забрати речі виник раптово на місці. Потерпілому не погрожував. Потерпілий із другом почали тікати на територію університету. Вони їх переслідували, намагались наздогнати. Шкоду відшкодував. Претензій від потерпілого не було. В скоєному щиро кається, просить звільнити від покарання.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 06 грудня 2019 року ввечері разом із другом вийшли на пробіжку, зайшли в магазин, де він придбав сік «Наш сік». Вийшли на вул. Університетську, де їх почали переслідували хлопці. З ним спілкувався тільки обвинувачений, який сказав в агресивній формі, щоб віддав все, що має. ОСОБА_3 завдав йому декілька поштовхів в спину, в район ребра та тазу наніс удари, так відчувалося ніби ногою. Він віддав Верховлюку все, що у нього було: пачку соку та 16 грн. Почав тікати до місця свого проживання, вказані особи переслідували їх до університету. Дані особи висловлювались нецензурною лайкою. Обвинувачений просив в нього вибачення, але він його не пробачає. Шкода відшкодована. Претензій до обвинуваченого немає. Вважає, що обвинувачений має понести покарання, яке залишає на розсуд суду.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», що суди при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Вирішуючи питання призначення покарання обвинуваченому, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин належить до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України, не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди.
Суд, при призначенні покарання враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , що він раніше не судимий, є неповнолітнім, позитивно характеризується за місцем навчання, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно висновку пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначено низьким, згідно висновку даних судової психолого - психіатричної експертизи обвинувачений міг віддавати звіт своїм діям і керувати ними.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, враховуючи, що він має власні кошти, йому слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, це покарання у вигляді штрафу. Підстави для звільнення обвинуваченого від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру відсутні, оскільки обвинувачений вчинив умисний злочин середньої тяжкості.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371-376, 395, КПК України , суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Речовий доказ DVD-диск, на якому записано 2 відео-файли від 06 грудня 2019 року, з камери зовнішнього спостереження, що розташована на розі вул. Дарвіна вул. Університетська в м. Чернівці, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ DVD-диск, на якому записано 1 відео-файл від 07 грудня 2019 року, з камери зовнішнього спостереження, що розташована по вул. Університетській в м. Чернівці, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: ОСОБА_11 ЯРЕМА