Справа № 487/1110/20
Провадження № 1-кс/487/1709/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миколаєві скаргу підозрюваної ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000166, -
ВСТАНОВИВ:
06.03.2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 , про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000166.
В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначила, що звернулася до слідчого Другого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві з клопотанням про повернення майна тимчасово вилученого під час обшуку, проведеного за адресою вул.Космонавтів, 61 у м.Миколаєві,
За результатами розгляду клопотання, слідчим було винесено Постанову про відмову у його задоволенні, яка на її думку є необґрунтованою та такою що суперечить вимогам чинного законодавства.
З урахуванням зазначеного просила оскаржувану Постанову скасувати та зобов`язати слідчого протягом 72 годин після одержання ухвали слідчого судді, розглянути клопотання та задовольнити його, повернувши їй тимчасово вилучене майно.
Представник заявника адвокат ОСОБА_5 до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за їх відсутності, вимоги зазначені у скарзі підтримав у повному обсязі.
Разом з тим, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної скарги за відсутності ОСОБА_3 та її представника, оскільки підозрювана реалізувала своє право на оскарження дій слідчого, передбачене ч.1 п.1 ст. 303 КПК України.

Слідчий до судового засідання не з`явився, надав заяву в якій просив провести розгляд скарги за його відсутності, у задоволенні скарги відмовити за необгрунтованістю. До матеріалів заяви додав копію оскаржуваної постанови.
У порядку ч.3 ст.306 КПК України, скаргу було розглянуто за відсутності слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, в тому числі, у неповерненні тимчасово вилученого майна.
В судовому засіданні встановлено, що Дорученням в.о. начальника Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві від 14.02.2020 року, проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000166 було доручено слідчому Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 .
Постановою в.о. начальника Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого у м.Миколаєві від 14.02.2020 року у кримінальному провадженні №0000166 було створено слідчу групу, старшим слідчим якої визначено слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 .
З матеріалів скарги, вбачається, що в рамках кримінального провадження №0000166 21.02.2020 року ОСОБА_3 звернулась до слідчого Другого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві з клопотанням, в якому просила повернути їй майно вилучене під час проведення обшуку у її службовому кабінеті адміністративної будівлі УДАБІ у Миколаївській області за адресою вул.Космонавтів, 61 у м.Миколаєві.
Постановою слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 від 24.02.2020 року у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_6 було відмовлено.
Рішення слідчого вмотивовано тим, що вилучений під час проведення обшуку у підозрюваної ОСОБА_3 мобільний телефон є речовим доказом у кримінальному провадженні, так як відповідає критерям визначеним положеннями ч.1 ст.98 КПК України, оскільки зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже підлягає арешту у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України.
21.02.2020 року слідчому судді Заводського районного суду м.Миколаєва було подано клопотання про арешт зазначеного майна, яке було задоволено.
Висновки слідчого, щодо відмови у задоволенні клопотання підозрюваної про повернення майна, вилученого під час проведення обшуку, слідчий суддя вважає вірними, виходячи з встановлених обставин кримінального провадження.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, яке відповідає критеріям визначеним у ч.2 цієї статті, зокрема використане як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди.
За положеннями ч.ч.1,2 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримаві особу в порядку передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час проведення обшуку.
20.02.2020 року у рамках кримінального провадження №0000166, було проведено обшук у службовому кабінеті адміністративної будівлі УДАБІ у Миколаївській області за адресою вул.Космонавтів, 61 у м.Миколаєві, під час якого було виявлено та вилучено мобільний телефон, належний ОСОБА_3 .
У даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КПК України.
21.02.2020 року, слідчий, з дотриманням вимог ч.5 ст.171 КПК України, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, зокрема і мобільного телефону, який належить підозрюваній.
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 24.02.2020 року у справі №487/1110/20 провадження №1кс/487/1444/20, на майно, вилучене під час проведення обшуку у службовому кабінеті адміністративної будівлі УДАБІ у Миколаївській області за адресою вул.Космонавтів, 61 у м.Миколаєві було накладено арешт.
З урахуванням зазначеного, відсутні підстави, втзначені ч.5 ст.171 КПК України для повернення вказаного майна підозрюваній.
Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого від 24.02.2020 року є обґрунтованою та вмотивованою, що ж підставою для відмови у задоволені скарги.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги підозрюваної ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 про відмову в задоволенні клопотання в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000166 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1