Справа № 449/673/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2020 м.Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілого: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

представника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Перемишляни кримінальне провадження щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працює, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 21.05.2020 року близько 16:00 години, перебуваючи у підсобному приміщення на території свиноферми, що знаходиться у с. Кимир Перемишлянського району Львівської області, на грунті неприязних відносин з метою спричинення тілесних ушкоджень, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 декілька ударів в область обличчя. Внаслідок нанесених ударів потерпілому ОСОБА_4 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі, згідно висновку експерта №18/2020 від 22.05.2020року вищевказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину по ч.1 ст. 125 КК України визнав в повному обсязі. В судовому засіданні, пояснив, що з потерпілим ОСОБА_4 мав особисті конфлікти тривалий час, оскільки працював на фермерському господарстві, де потерпілий здійснює управління. Вважає, що ОСОБА_4 невповній мірі здійснював запис відпрацьованих ним робочих годин, чим спричинив зменшення його заробітної плати. Повідомив, що дійсно 21.05.2010року наніс потерпілому два удари по обличчю та один удар в стегно. Зазначив, що готовий понести покарання за скоєне ним у виді громадських робіт, однак морально не відчуває за собою жодної провини.

Незважаючи визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, винність ОСОБА_5 в злочинні, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами у справі:

даними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_4 проте, що стосунки з обвинуваченим конфліктні вже близько одного року, впродовж якого вже тричі ОСОБА_5 бив його. 21.05.2020 року в черговий раз обвинувачений вдарив його декілька раз по обличчі та копнув по хребті один раз. Просить покарати обвинуваченого, оскільки такий продовжує до нього чіплятися та не вгамувався навіть після звернення в поліцію.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Проаналізувавши зібрані

по справі докази у їх сукупності, витлумачивши відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви на користь обвинуваченого, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, оскільки орган котрий проводив досудове розслідування за наявних для цього об`єктивних підстав вжив всіх необхідних заходів для з`ясування та встановлення істини у кримінальній справі, здобувши усіх можливих доказів та давши правильну оцінку і прийшов до правильного висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.1 ст. 125 КК України.

Характер, хронологія і послідовність дій обвинуваченого, а також об`єктивна спроможність дорослої людини оцінювати життєву ситуацію, на думку суду, дає підстави вважати, що ОСОБА_5 дійсно вчинив злочин умисно.

При призначенні покарання обвинуваченому слід суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує характер та тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних правопорушеннями наслідків, а також те, що обвинувачений вину у вчиненні правопорушень визнав, однак не розкаявся, раніше не судимий, за медичною допомого в психіатричний та наркологічні кабінети не звертався, по місцю проживання характеризується позитивно, після вчинення правопорушень не висловлював потерпілому своїх вибачень, не цікавився станом здоров`я потерпілого, що підтверджує доводи про те, що він фактично не розкаявся у скоєному, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч.1 ст.125 КК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373- 374 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, й призначити йому покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Перемишлянський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1