Справа № 626/492/20
Провадження № 1-кп/626/77/2020
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К
Іменем України

04 березня 2020 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: зінченко л.в.,

за участю прокурора: Крилевець н.ю.,

обвинуваченого: мікіча в.м.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Красноград кримінальне провадження №0000070 по обвинуваченню:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноград Харківської області, українець, громадянин України, має середню спеціальну освіту, не працює, неодружений, без офіційного місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 09.07.2015 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.1 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

- 12.04.2016 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309, 71, 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, 23.11.2018 звільнений із місць позбавлення волі за відбуттям строку покарання;

- 18.10.2019 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки.

- в скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 , будучи раніше засудженим за вчинення умисних злочинів та перебуваючи під час випробувального терміну встановлений Красноградським районним судом Харківської області належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв новий умисний злочин при наступних обставинах.

Починаючи з 18.01.2020 ОСОБА_2 систематично вчиняв домашнє насильство в зв`язку з чим із 27.01.2020 перебуває на обліку Красноградського ВП ГУНП в Харківській області як особа, що вчиняє домашнє насильство.

Так, в період часу з 18.01.2020 по 04.02.2020 ОСОБА_2 діючи умисно, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності та ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство щодо матері ОСОБА_3 , з якою спільно проживає однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом словесних образ або погроз, залякування, що призвело до психологічних страждань потерпілої та завдання шкоди її психічному здоров`ю у формі емоційної невпевненості, нездатності захистити себе, втрати повноцінного побуту та відпочинку, заниження самооцінки, втрати позитивних емоцій, тощо.
Зокрема, 18.01.2020 близько 08:30 год. ОСОБА_2 перебуваючи у себе за місцем проживання за вищевказаною адресою, де у приміщенні квартири умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім цього, 18.01.2020 близько 14:00 год. ОСОБА_2 прийшов до своєї квартири за місцем мешкання та у зв`язку із відсутністю екземпляру ключів до дверей квартири та з метою потрапити додому, діючи умисно почав стукати в двері квартири та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , яка стояла за зачиненими дверима квартири, що виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім цього, 23.01.2020 близько 14:00 год. ОСОБА_2 перебуваючи у приміщенні квартири за місцем мешкання, діючи умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , яке виразилось у зв`язуванні кінцівок рук та ніг останньої липкою стрічкою без можливості самостійно рухатися та після чого покинув місце проживання, чим спричинив емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Крім цього, 23.01.2020 близько 18:30 год. ОСОБА_2 прийшов до своєї квартири за місцем мешкання та у зв`язку із відсутністю екземпляру ключів до дверей квартири та з метою потрапити додому, діючи умисно почав стукати в двері квартири та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , яка стояла за зачиненими дверима квартири, що виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

За вчинення домашнього насильства постановами судді Красноградського районного суду від 06.02.2020 та від 06.02.2020 ОСОБА_2 за епізодами 18.01.2020 та 23.01.2020 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП за ознакою повторності.

Крім цього, 04.02.2020 близько 18:00 год. ОСОБА_2 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, перебував на кухні у приміщенні квартири за місцем мешкання разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 , де діючи умисно та безпричинно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість останньої та призвело до психологічного страждання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні вказаного злочину, за наведених вище обставин визнав в повному обсязі, не оспорював факти викладені в обвинувальному акті та показав, як викладено вище, а саме, що прокурором в обвинувальному акті, викладено все вірно(час, місце, спосіб скоєного та ін.), в зв`язку з чим до викладеного йому доповнити нічого та підтвердив ті факти, що він дійсно в період з 18.01.2020 року по 04.02.2020 року систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_3 , шляхом словесних образ, погроз та залякування, а також зв`язував її, за що неодноразово притягався судом до адміністративної відповідальності.
В зв`язку з тим що він щиро розкаюється у скоєному, повністю визнає себе винними, просить призначити покарання в мінімальних розмірах, не пов`язане з позбавленням волі.
Таким чином, враховуючи те, що всі обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України провів судовий розгляд даної справи, визнавши недоцільним дослідження тих доказів по справі, які ніким не оспорюються, а обмежився дослідженням даних про особи обвинувачених, які можуть вплинути на призначення останнім міри та виду покарання.

За таких обставинах суд вважає, що винуватість ОСОБА_2 у скоєнні інкримінованого йому злочину доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних та психологічних страждань, розладів здоров`я, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується ст.50, 65-67 КК України, яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами і не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Також ст.65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, ступеню їх тяжкості та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 суд визнає повне визнання провини, каяття у скоєному, сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_2 , суд визнає рецидив злочину.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину; те що всі ці дії відбувалися систематично щодо своєї рідної матері; дані про особу обвинуваченого, які викладені вище; обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка з приводу призначення покарання поклалася на розсуд суд і вважає, що покарання обвинуваченому, яке необхідно і достатньо для його виправлення перевиховання і попередження нових злочинів, повинно бути призначено в межах санкції ст.126-1 КК України у вигляді позбавлення волі.

При цьому оскільки обвинувачений ОСОБА_2 18.10.2019 року був засуджений Красноградським районним судом Харківської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, строком на 3 роки, то відповідно до ст.71 КК України та п.25 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин.

При застосуванні правил ст.71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_2 вчинив новий злочин в період з 18.01.2020р. по 04.02.2020 року, тобто до повного відбуття покарання призначеного вироком Красноградського районного суду від 18.10.2019 року, то остаточне покарання йому необхідно призначити з застосуванням ст.71 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Підстав для застосування ст.69 чи 75 КК України, суд не вбачає.

Оскільки відповідно до матеріалів справи міра запобіжного заходу ОСОБА_2 під час досудового слідства не обиралась і в судовому засіданні ніхто з учасників процесу не заявляв клопотання про її обрання до набрання вироком чинності, то суд її не обирає.

Після набрання вироком чинності, ОСОБА_2 необхідно взяти під варту та направити для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу.

Строк тримання під вартою ОСОБА_2 , необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні. Цивільний позов, не заявлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, строком на 1(один) рік.

Відповідно до ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красноградського районного суду Харківської області від 18.10.2019 року у вигляді 2(двох) років 3(трьох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у вигляді 3(трьох) років 3(трьох) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до набрання вироком чинності не обирати, а після набрання вироком чинності обрати у вигляді тримання під вартою та направити його до установи виконання покарань для його відбування.

Строк тримання під вартою ОСОБА_2 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя