Справа №463/1140/20
Провадження №1-кс/463/779/20
У Х В А Л А

12 лютого 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, про закриття кримінального провадження № 0000143 від 29.11.2019 року

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернулася до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 27.01.2020р. про закриття кримінального провадження № 0000143 від 29.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що слідчим проводилося досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні по факту зловживання службовим становищем слідчою СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 від 23.11.2018 року. Незважаючи на викладені заявником обставини вчинення злочину, слідчий протиправно вині постанову про закриття кримінального провадження, не допитавши її як потерпілу, не вручивши пам`ятку про права та обов`язки потерпілої, не провів інші слідчі дії, спрямовані на отримання доказів.

В судове засідання скаржник не з`явилася, хоча про дату, місце та час розгляду скарги повідомлялася належним чином. Заявою до суду справу просить розглядати за її відсутності, скаргу підтримує.

Слідчий в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив. Попередньо, скерував до суду письмові матеріали кримінального провадження № 0000143 від 29.11.2019 року, в межах якого прийнято оскаржувану постанову. В силу вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000143 від 29.11.2019 року, приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів вказаного кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05.11.2019 року внесено до ЄРДР інформацію про злочин передбачений ч. 1 ст. 364 КК України за заявою ОСОБА_3 від 21.10.2019 року. Проведення досудового розслідування доручено слідчому Першого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Львові.

Відповідно до мотивів заяви від 21.10.2019 року про вчинення кримінального правопорушення, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 від 23.11.2018 року слідча СВ Галицького ВП ОСОБА_5 допускала процесуальну тяганину, відмовляла у задоволенні клопотань, створювала дискримінацію та умови переслідування потерпілої.

Оскаржуваною постановою від 27.01.2020р. вказане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діях старшої слідчої слідчого відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у випадку встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнений до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), а також обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, у кримінально-правовому і кримінально-процесуальному значеннях подія злочину (подія кримінального правопорушення) це діяння особи, вчинення якого заборонено законом і яке законодавцем визнається злочином (кримінальним правопорушенням). В найбільш узагальненому визначенні подія злочину це вчинення злочину. Відсутність у діянні особи складу злочину означає одночасно і відсутність події злочину.

Згідно з ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК України випадках, - на потерпілого.

Статтею 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови від 27.01.2020 року та матеріалів кримінального провадження № 0000143 від 29.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчим допитано в якості свідка ОСОБА_3 , яка повідомила, що слідча ОСОБА_5 умисно не виконує службові повноваження, не проводить досудове розслідування, не витребовує документи, не допитує обвинувачених, не визнає її потерпілою, не надає матеріали для ознайомлення, вступила в корупційну змову з обвинуваченими, чим принижує її честь і гідність.

Також, було допитано як свідка слідчу ОСОБА_5 , яка повідомила, що нею проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000361 від 23.11.2018 року за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України, розпочате за заявою ОСОБА_3 . Згідно її заяви, групою посадових осіб ДОЗ та Львівської обласної ради прийнято завідомо незаконне таємне рішення № 648 від 20.03.2018 року без обговорення з громадськістю та колективами працівниками КЗ ЛОР «ЛОМІАЦ», що призвело до порушення законодавства. В ході розслідування нею проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії, за результатами яких не здобуто об`єктивних відомостей, які б підтверджували факт вчинення злочину, порушення прав в тому числі і ОСОБА_3 15.11.2019 року винесено постанову про закриття кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яка не скасована у встановленому законом порядку.

Крім того, слідчим досліджено матеріали кримінального провадження № 0000361 від 23.11.2018 року, з яких встановлено, що в ході проведення досудового розслідування допитувалися свідки, зокрема і ОСОБА_3 , внаслідок чого прийняте рішення про закриття провадження.

З об`єктивної сторони кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України визнається злочином за наявності трьох спеціальних ознак в їх сукупності: 1) використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби; 2) вчинення такого діяння з корисливих мотивів чи в інших особистих інтересах або в інтересах третіх осіб; 3) заподіяння такими діями істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб. Відсутність однієї із зазначених ознак свідчить про відсутність складу злочину, передбаченого цією статтею. Суб`єктивна сторона такого кримінального правопорушення характеризується виключно умислом.

При цьому, згідно з п. 3 примітки до ст. 364 Кримінального кодексу України, істотною шкодою у статтях 364, 365, 367, вважається така шкода, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Таким чином, оскільки склад злочину, відповідальність за вчинення якого передбачена ст. 364 Кримінального кодексу України, за своєю конструкцією є матеріальним, то необхідною ознакою його об`єктивної сторони є наявність причинно-наслідкового зв`язку між зловживанням владою або службовим становищем з однієї сторони та істотною шкодою з іншої.

Разом з тим, виходячи з обставин кримінального провадження в ході досудового розслідування не встановлено як ознак зловживанням владою або службовим становищем, так і самої істотної шкоди.

Кримінальне провадження № 0000361 від 23.11.2018 року закрито постановою слідчого від 15.11.2019 року, тобто не прийнято рішення на користь заявника, що б доводило наявність істотної шкоди. З копій таких матеріалів не вбачається ознак складу кримінального правопорушення в діях слідчого під час проведення розслідування. В той же час вимоги заявника по суті зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, які прийняті у даному кримінальному провадженні.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Лише за таких умов можливе належне виконання завдань кримінального провадження.

Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення та винуватості особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу.

Повнота дослідження обставин кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

У справі яка розглядається оскаржувана постанова слідчого є достатньо вмотивованою і містить спростування усіх суттєвих доводів заявника про наявність в діянні ознак кримінального правопорушення, а також обґрунтовані висновки про наявність достатніх підстав, які виключають можливість подальшого проведення досудового розслідування у даному провадженні і обумовлюють його закриття. Крім того викладені у такій постанові доводи і твердження відповідають фактичним обставинам справи, встановленим у ході досудового розслідування на підставі достатньої кількості належних та допустимих доказів, чого не може спростовувати, аргумент скаржника щодо не проведення її допиту як потерпілої, оскільки висновку про відсутність події та складу кримінального правопорушення можливо дійти й без проведення такого.

Враховуючи наведене, слідчим встановлено всі важливі обставини події за допомогою належних засобів доказування. Будь-які інші доводи чи докази не можуть суттєво вплинути на прийняте рішення. При цьому, скаржником і необґрунтовано необхідність проведення інших слідчих дій та яких саме.

З огляду на обставини кримінального провадження, які всебічно, повно і неупереджено встановлені під час досудового розслідування, вважаю, що слідчий прийшов до правильного висновку про відсутність у діях слідчої СВ Галицького ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, оскільки факт зловживання владою або службовим становищем, факт завдання істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам заявника, а також умислу в діях слідчої не встановлено.
Зібрані докази оцінені слідчим з точки зору належності, допустимості, достовірності, є достатніми для прийняття процесуального рішення про закриття кримінального провадження. Постанова слідчого відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є вмотивованою та відповідає вимогам закону і тому, в задоволенні скарги належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 9, 303, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 від 27 січня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000143 від 29.11.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1