Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000647 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженки м. Красний Луч Луганської області, громадянки України,

що зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженки м. Сватове Луганської області, громадянки України,

що зареєстрована за адресою:

АДРЕСА_2 , проживає за адресою:

АДРЕСА_3 , не судимої,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,
уродженки м. Вінниці, громадянки України, що зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_4 ,
проживає за адресою: АДРЕСА_5 , не судимої,
які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України,

за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року,

у с т а н о в и л а :

Деснянським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які ___________________________________
Справа № 11-кп/824/1172/2020
Категорія: ч.2 ст.187 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 10.12.2019 року задоволено клопотання прокурора та клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 і продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на 60 днів до 07.02.2020 року включно кожній. Також визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96 050 гривень, зазначено, які обов`язки з передбачених ст.194 КПК України будуть покладені на них у разі внесення застави, та наслідки їх невиконання.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , маючи умисел на особисте збагачення за рахунок чужого майна, визначивши вчинення розбійних нападів як основне джерело для здобуття коштів, достовірно знаючи, що таємне застосування до потерпілих лікарського засобу «Азалептол», діючою речовиною якого є «Клозапін», становить небезпеку для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, за невстановлених обставин вступили в злочинну змову з ОСОБА_8 .

При цьому розподілили злочинні ролі, згідно з якими ОСОБА_10 та ОСОБА_8 мали знайомитися з чоловіками, які, на їх думку, мають при собі грошові кошти та цінні речі, і під виглядом спільного відпочинку, з метою введення потерпілого в стан, у якому він не здатний чинити опір, шляхом застосування насильства, а саме, прихованого додавання до напоїв лікарського засобу «Азалептол», усвідомлюючи можливість заподіяння небезпечного для життя потерпілого наслідку, схилити до вживання спиртних або інших напоїв. ОСОБА_6 , у свою чергу, мала спостерігати за діями потерпілих, інших осіб, які перебували в місці скоєння кримінального правопорушення, та при виникненні небезпеки попередити співучасників і сприяти їх зникненню з місця скоєння кримінального правопорушення, а також допомагати заволодівати майном потерпілих.

З метою реалізації злочинного умислу 28 січня 2019 року у вечірній час ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , взявши заздалегідь придбаний за невстановлених обставин лікарський засіб «Азалептол», прибули до магазину «АТБ», що за адресою: м. Київ, пр-т Маяковського, 26, де близько 22 години 45 хвилин помітили раніше незнайомого ОСОБА_11 . Під приводом знайомства ОСОБА_10 та ОСОБА_8 підійшли до ОСОБА_11 і розпочали з ним розмову, під час якої запропонували спільно вжити спиртні напої, на що останній, не підозрюючи про злочинні наміри, погодився. У цей час ОСОБА_6 знаходилась неподалік та спостерігала за діями потерпілого та інших осіб. Придбавши в магазині «АТБ» пляшку горілки та продукти харчування, ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_12 направилися до одного з торгівельних наметів поблизу магазину, де почали вживати спиртний напій, а ОСОБА_6 прослідувала за ними та з відстані продовжувала спостерігати за діями потерпілого та інших осіб, які перебували в місці скоєння кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 почала відволікати ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 непомітно для останнього додала до горілки, яку він вживав, лікарський засіб «Азалептол». У подальшому після втрати потерпілим свідомості, що було викликано екзогенною інтоксикацією внаслідок токсичної дії фенотіазіну, ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 заволоділи його особистим майном та грошовими коштами на загальну суму 5 286 гривень 63 копійки і залишили місце вчинення кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до неї запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, та зменшити розмір застави до мінімального. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, вказує на необґрунтованість ухвали суду, оскільки прокурор не довів існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також зазначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, просить урахувати, що має трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на її утриманні і вихованні, постійне місце проживання у Київській області, перспективу роботи, раніше не судима, заміжня.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до неї запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, викладає доводи, аналогічні тим, що й обвинувачена ОСОБА_6 , і просить урахувати, що утримує та виховує малолітню дитину, має постійне місце проживання, перспективу в працевлаштуванні, раніше не судима.

У запереченнях на апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 її захисник ОСОБА_13 наводить доводи на підтримку позиції його підзахисної. А тому колегія суддів розцінює вказані заперечення як доповнення до апеляційної скарги, які захисник не вправі подавати, оскільки він не є особою, яка подала апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в їх задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Згідно з ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою з визначенням розміру застави, а так само клопотання ОСОБА_6 про визначення їй розміру застави, суд першої інстанції погодився з доводами сторони обвинувачення про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, які не зменшилися, продовжують тривати, і більш м`який запобіжний захід не зможе їм запобігти.

Згідно з ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримано, викладені в ухвалі висновки є обґрунтованими і доводи апеляційних скарг їх не спростовують.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд першої інстанції врахував характер висунутого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише їхніх прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особи обвинувачених, які не мають міцних соціальних зв`язків, не працюють, а також їх вік, майновий та сімейний стан.

При цьому слід зважити і на тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років з конфіскацією майна.

Тому висновки суду, з посиланням на практику Європейського суду з прав людини в рішенні Лабіта проти Італії, в контексті того, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи, є вірними.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, переконливо свідчать, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого, такі ризики не зменшилися і виправдовували подальше їх тримання під вартою, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечило б виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та не запобігло спробам вчинити вказані дії.

До того ж, колегія суддів звертає увагу, що при постановленні ухвали про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою суд першої інстанції визначив розмір застави з метою забезпечення виконання ними відповідних обов`язків, з урахуванням даних про особи та ризики. Вказаний розмір застави буде достатнім стримуючим фактором, і внесення застави у визначеному судом розмірі, оскільки станом на день розгляду апеляційних скарг ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звільнені з-під варти у зв`язку з її внесенням, свідчить на користь того, що він не є непомірним.

Отже, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою і вмотивованою, тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинувачених колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 10 грудня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3