Справа № 139/244/20
Провадження №11-кп/801/753/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі:
прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 19.05.2020, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000103 відносно ОСОБА_9 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000103 від 23.06.2015 повернуто прокурору для конкретизації та зіставлення фактичної складової обвинувачення з його юридичною формулою.
Таке рішення суд мотивував тим, що формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_10 у даному провадженні, є неконкретним, що безпосередньо впливає на право на захист останньої і є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, оскільки, суд безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору. Стверджує, що слідчим під час складання обвинувального акту в повному обсязі, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення.
Вказує на те, що ст. 291 КПК України визначено вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Судом в ухвалі не зазначено жодної підстави передбаченої кримінальними процесуальним законом, які б слугували підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку апеляційної скарги, представника потерпілих, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з наступних підстав.
За вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
На переконання колегії суддів вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.
Відповідно до п. 3 ч. 3, ч. 4 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.
Статтею 291КПК України визначені відомості, які має містити обвинувальний акт, а саме: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експертів; дату та місце його складання та затвердження.
При перевірці матеріалів провадження колегією суддів встановлено, що висновки суду про неконкретність викладу слідчим фактичних обставин кримінального правопорушення, є безпідставними.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації; формулювання обвинувачення.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Як було зазначено апелянтом, в обвинувальному акті зазначені всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, та викладені всі ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості обвинуваченої, та місце її проживання, зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вимоги закону щодо викладу фактичних обставин, правової кваліфікації та формулювання обвинувачення дотримано.
Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченої у його вчиненні, викладено чітко і конкретно для його повного розуміння, що спростовує висновок суду про неконкретність обвинувачення.
В обвинувальному акті щодо ОСОБА_10 фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що в свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
За змістом ст.ст. 314-317 КПК України у підготовчому судовому засіданні судом не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Однак, суд першої інстанції вдався до аналізу обставин, які підлягають з`ясуванню лише під час судового розгляду кримінального провадження по суті.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 415 КПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 19.05.2020 в кримінальному провадженні № 0000103 відносно ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 191 КК України, скасувати.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 з матеріалами кримінального провадження направити до суду першої інстанції для призначення нового судового розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді