ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/354/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2020 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0006267 від 12.06.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дніпропетровськ, який має середню освіту, неодруженого, останнє місце роботи- черговий адміністратор ФПС «Агро», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2017 приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом розбою, під виглядом відвідувача магазину, шляхом вільного доступу проник в приміщення ТОВ «АЛЛО», яке розташоване по вул. Харківське шосе, 160 в м. Києві. При цьому, ОСОБА_8 , знаходячись в торговельному залі ТОВ «АЛЛО» за вказаною адресою, підійшов до касира- оператора ОСОБА_9 , де, переслідуючи умисел на заволодіння коштами та мобільними телефонами, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я, вчинив напад на касира-оператора вказаного магазину ОСОБА_10 , а саме: ОСОБА_8 дістав і націлив прямо на касира-оператора заздалегідь приготований для вчинення нападу предмет, схожий на пістолет, вимагаючи негайно віддати йому всі наявні кошти із каси та мобільні телефони на торгових полицях.

ОСОБА_10 , воля до опору у якого була подолана вчиненим на нього нападом, демонстрацією направленої на нього зброї, яку він за вказаних обставин вважав за вогнепальну, сприймаючи дії ОСОБА_8 як реально небезпечні для свого життя та здоров`я, не став чинити ніякого опору, погодившись на незаконну вимогу ОСОБА_8 негайної передачі грошей, які знаходилися в касі, мобільних телефонів та планшетів, які знаходились на торгових полицях.

Так, ОСОБА_8 , демонстративно погрожуючи предметом, схожим на пістолет, не маючи реальної можливості безпосередньо заволодіти коштами без проникнення у сховище, наказав негайно відкрити касу, що використовувалась як сховище грошових коштів, після чого ОСОБА_8 наказав ОСОБА_10 передати йому грошові кошти, на що ОСОБА_10 , воля до опору якого була подолана вчиненим на нього нападом, демонстрацією направленої на нього зброї, яку він за вказаних обставин вважав за вогнепальну, погодився на незаконну вимогу ОСОБА_8 , відкрив касу (сховище) та передав йому наявні в касі (сховищі) грошові кошти, внаслідок чого ОСОБА_8 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 3300 гривень.

Після чого, ОСОБА_8 провів ОСОБА_10 до торгових полиць, що були зачинені на замки та використовувались, як сховища майна TOB «АЛЛО». ОСОБА_8 , усвідомлюючи відсутність реальної можливості заволодіти чужим майном без проникнення у сховище, демонстративно погрожуючи ОСОБА_10 предметом, схожим на пістолет, наказав останньому негайно відкрити розташовані у приміщенні магазину торгові полиці (сховища), що були зачинені на замки. ОСОБА_10 , воля до опору у якого була подолана вчиненим на нього нападом, демонстрацією направленої на нього зброєю, яку він за вказаних обставин вважав за вогнепальну, сприймаючи дії ОСОБА_8 , як реально небезпечні для свого життя та здоров`я, не став чинити ніякого опору, погодившись на незаконну вимогу ОСОБА_8 , та, взявши ключі від торгових полиць (сховищ), відкрив їх та передав останньому майно ТОВ «АЛЛО».

Таким чином, ОСОБА_8 за допомогою ОСОБА_10 , воля до опору у якого була подолана вчиненим на нього нападом, відкрито заволодів майном ТОВ «АЛЛО», що знаходилось на торгівельних полицях (сховищах), а саме: Планшет Lenovo ТАВ2 Х30 вартістю 4784 грн 04 коп. (без ПДВ), планшет Lenovo ТАВ2 Х30 вартістю 4499 грн. 10 коп. (без ПДВ), планшет Samsung Galaxy Tab Е SM-T561 вартістю 5411 грн. 44 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J1 mini Duos SM-J105 Black вартістю 1952 грн. 08 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy Jl 2016 Duos SM-J120 Gold вартістю 2602 грн. 80 коп. (без ПДВ),термінал Samsung Galaxy Jl 2016 Duos SM-J120 Gold вартістю 2602 грн. 80 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J7 SM-J700H Black вартістю 4649 грн. 16 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J5 2016 Duos SM-J510H Black вартістю 5114 грн. 40 коп. (без ПДВ),термінал Samsung Galaxy J5 2016 Duos SM-J510H Black вартістю 5114 грн. 40 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J5 SM-J500H Black вартістю 3626 грн. 18 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J5 SM-J500H Black вартістю 3626 грн. 18 коп. (без ПДВ), терміну Samsung Galaxy J5 SM-J500H Black вартістю 3626 грн. 18 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J7 SM-J700H Black вартістю 4649 грн. 16 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J2 Duos J200 Black вартістю 3058 грн. 50 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J5 SM-J500H Gold вартістю 3719 грн. 16 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J5 SM-J500H Black вартістю 3626 грн. 18 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J5 2016 Duos SM-J510 Black вартістю 5114 грн. 04 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy A7 2017 Duos SM- A720 Black вартістю 10824 грн. 04 коп. (без ПДВ), термінал Huawei Y6 Pro Gold вартістю 3719 грн 07 коп (без ПДВ), термінал Huawei Y6 Pro White вартістю 3719 грн. 07 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J7 SM-J700H Black вартістю 4649 коп. 16 коп. (без ПДВ), Термінал Samsung Galaxy J7 SM-J700 Gold вартістю 4649 грн. 16 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J7 SM-J700 White вартістю 4649 грн. 07 коп. (без ПДВ), термінал Sony Xperia XA Dual F3112 White вартістю 4366 грн. 83 коп. (без ПДВ), термінал Sony Xperia ХА Dual F3112 Black вартістю 4366 грн. 83 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy А5 2017 Duos SM-A520 Black вартістю 10228 грн. 80 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J1 2016 Duos SM- J120 Black вартістю 2524 грн. 72 коп. (без ПДВ),термінал Samsung Galaxy J7 2016 Duos SM-J710 Black вартістю 5863 грн. 07 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J3 Duos SM-J320 Gold вартістю 3532 грн. 80 коп. (без ПДВ), термінал Samsung J1 2016 Duos SM-J120 Black вартістю 2524 грн. 72 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J3 Duos SM-J320 Gold вартістю 3532 грн. 80 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J3 Duos SM-J320 Gold вартістю 3532 грн. 80 коп. (без ПДВ), термінал Samsung Galaxy J5 2016 Duos SM-J510H Gold вартістю 5114 грн. 40 коп. (без ПДВ), загальна вартість яких становить 145573 грн. 48 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 , своїми умисними діями вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у сховище, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст.187 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у скоєнні інкримінованого злочину за ч. 3 ст. 187 КК України не визнав та суду пояснив, що в період, який зазначений в обвинувальному акті, а саме в червні 2017 р. до 12.06.2017 р. він проживав у свого знайомого на ім`я « ОСОБА_11 », який допоміг йому з житлом та грошима. У зв`язку з тим, що « ОСОБА_12 » переїхав на постійне місце проживання до Ізраїля, 13.06.2017 р. він від нього переїхав в район станції метро «Позняки», де орендував кімнату в хостелі, де проживав разом зі свідком ОСОБА_13 , з яким вони вживали алкогольні напої. У зв`язку із зловживанням алкогольними напоями, комендант хостелу його вигнала на вулицю, де його побили та забрали у нього сумку з належними йому документами та грошима, у зв`язку з чим він звертався до працівників поліції. В 2018 р. його безпідставно затримали працівники поліції за підозрою у вчиненні розбійного нападу, оскільки 12.06.2017 р. він не перебував в Дарницькому районі м. Києва. Таким чином, ОСОБА_8 просив виправдати його у вчиненні інкримінованого злочину у зв`язку із недоведеністю вчинення ним інкримінованого правопорушення. Разом з тим, у разі визнання його винним у вчиненні розбійного нападу, обвинувачений ОСОБА_8 просив змінити правову кваліфікацію інкримінованого йому злочину з ч.3 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 187 КК України.

Разом з тим, вина обвинуваченого ОСОБА_8 в обсязі дій, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердив, що 12.06.2017 він перебував на роботі в магазині «Алло» по вул. Харківське шосе, 160 в м. Києві в якості продавця консультанта. В денний час до магазину зайшов обвинувачений ОСОБА_8 , який спочатку роздивлявся мобільні телефони на вітринах, після чого вийшов з магазину, та через декілька хвилин знову зайшов до магазину, зачинив двері, дістав предмет, схожий на пістолет, після чого почав погрожувати та вимагати видати йому мобільні телефони з вітрини та грошові кошти з каси, та під впливом погроз обвинуваченого та побоюючись за своє життя та здоров`я він взяв з вітрини мобільні термінали, які зазначені в обвинувальному акті, та склав в барсетку, яку обвинувачений йому надав, а також дістав з каси грошові кошти в приблизній сумі 3000 грн., які також віддав обвинуваченому. Після цього обвинувачений вийшов з приміщення магазину, який зачинив на ключ ззовні, фактично заблокувавши його зсередини магазину. В подальшому він викликав працівників поліції.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він з обвинуваченим ОСОБА_8 разом проживали в хостелі за адресою: АДРЕСА_3 . В червні 2017 р. ОСОБА_8 запропонував йому придбати декілька мобільних телефонів та показав йому сумку чорного кольору, в середині якої було багато мобільних телефонів, на що він погодився та придбав у ОСОБА_8 близько десяти телефонів, за що сплатив йому грошові кошти в приблизній сумі 2000 грн. Свідок зазначив, що в сумці були мобільні телефони переважно марки «Самсунг», також були мобільні телефони «Nokia» та «Huawei». ОСОБА_8 не пояснював джерело походження зазначених мобільних телефонів. В подальшому, у зв`язку із потребою в грошових коштах, він продав придбані ним у ОСОБА_8 мобільні телефони іншим особам на ринках та в ломбарді.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується сукупністю наступних письмових доказів.

19.06.2017 р. директор ТОВ «Алло» звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою, що 12.06.2017 р. невстановлена особа скоїла розбійний напад на магазин ТОВ «Алло» по вул. Харківське шосе, 160. В заяві зазначено, що зі слів продавця ОСОБА_10 , в торговий зал магазину увійшов невідомий чоловік приблизно 50 років, зачинив решітку на свій замок та, погрожуючи предметом, схожим на пістолет, наказав зачинити вхідні двері, після чого вимагав віддати грошові кошти з каси та мобільні термінали з вітрини зачиненого доступу. Для встановлення факту підтвердження викрадення майна була проведена інвентаризація /т.1 а.с. 187-188/.

Згідно з протоколом огляду місця події від 12.06.2017 р. з фототаблицею об`єктом огляду є магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_4 . В магазині під час огляду були наявні дерев`яні тумбочки з врізними замками зовні, торгівельні вітрини зі скляними полицями, де розташовані мобільні телефони та аксесуари. За скляними вітринами розташована дерев`яна касова зона, на якій стоїть металевий касовий апарат. /т.1 а.с. 88-91, 93-97/.

Відповідно до акту про результати інвентаризації наявних коштів від 01.06.2017 р. під час інвентаризації встановлено фактичну наявність грошових коштів в сумі 3341 грн. 84 коп. /т.1 а.с. 98/.

Згідно з порівняльною відомістю результатів інвентаризації товарно-матеріальних цінностей № 1954-000054 від 13.06.2017 р. встановлена сума нестачі в розмірі 159967 грн. /т.1 а.с. 99/

Фототаблицею підтверджуються назви та моделі викрадених мобільних терміналів /т.1 а.с. 101- 102/.

З бухгалтерської довідки № 439 від 16.06.2017 р. вбачається, що загальна закупівельна вартість зазначених в обвинувальному акті мобільних телефонів та планшетів становить 145573,48 грн. /т.1 а.с. 103-105/.

Враховуючи, що сума мобільних терміналів, яка зазначена у вказаній довідці, відрізняється від суми збитків, яка зазначена в обвинувальному акті в менший бік, суд вважає за необхідне уточнити обвинувачення в частині суми матеріальних збитків, виправши описку та вважати загальну вартість викрадених терміналів 145573 грн. 48 коп.

З орієнтування начальника Дарницького УП ГУНП у м. Києві вбачається, що нападник відповідно до прикметів на вигляд 40-45 років, коренастої тілобудови, зріст 160-165 см, слов`янської зовнішності, був одягнутий в темно-сині джинсові штани, чоне поло з коротким рукавом, при собі мав темно коричневу сумку зі шкіри для паперів /т.1 а.с. 106, 204/.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2018 р. вбачається, що в приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 12.06.17 скоїла розбійний напад на магазин «Алло» по вул. Харківське шосе, 160 / т.1 а.с. 116-119/.

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2018 р. вбачається, що свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 12.06.17 скоїла розбійний напад на магазин «Алло» по вул. Харківське шосе, 160 / т.1 а.с. 120-123/.

Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України в судовому засіданні підтверджена повністю.

Обговорюючи позицію обвинуваченого, колегія суддів не приймає до уваги посилання обвинуваченого на обґрунтування своєї позиції в тій частині, що у період часу скоєння злочину, вказаного в обвинувальному акті, він знаходився в іншому місці разом з особою, яка наразі перебуває в Ізраїлі, з якою вживав алкогольні напої, оскільки таке твердження є голослівним та спростовується сукупністю вищенаведених доказів.

Обговорюючи позицію захисника, який стверджував про відсутність належних доказів, що злочин був скоєний саме ОСОБА_8 , суд враховує, що зазначена позиція спростовується сукупністю належних доказів, зокрема, показами потерпілого ОСОБА_10 , який в судовому засіданні стверджував, що саме ОСОБА_8 12.06.2017 здійснив розбійний напад на магазин «Алло» та заволодів вказаним в обвинувальному акті майном магазину, де він на той час працював продавцем, показами свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що в червні 2017 р. він придбав у ОСОБА_8 приблизно десять мобільних терміналів та стверджував, що у ОСОБА_8 крім цього була повна сумка мобільних телефонів, яку ОСОБА_8 йому продемонстрував. Також в матеріалах справи наявні протоколи слідчих дій - пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.02.2018 р. та від 17.02.2018 р., в ході яких ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_13 впізнали ОСОБА_8 як особу, яка 12.06.17 скоїла розбійний напад на магазин «Алло» по вул. Харківське шосе, 160 та заволоділа майном магазину.

Разом з тим, обговорюючи клопотання захисника про необхідність визнання доказів неналежними, суд керується наступними положеннями закону.

Відповідно до ст. 85 КПК України - належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Так, заслуговує на увагу позиція захисника про необхідність визнання неналежним доказом протоколу огляду місця події від 28.12.17 та мобільного телефону «Sony», який був викрадений з магазину «Алло», оскільки зі змісту цього протоколу вбачається, що зазначений мобільний телефон був вилучений у особи на прізвище ОСОБА_14 , який пояснив, що придбав зазначений мобільний телефон на веб-сайті «Olx.ua». Відомості про те, у кого саме був придбаний цей мобільний телефон та при яких обставинах, в цьому протоколі відсутні та зазначені обставини також не були встановлені шляхом безпосереднього допиту свідка ОСОБА_14 , від виклику якого сторона обвинувачення відмовилась. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати неналежними доказами протокол огляду місця події від 28.12.17 /т.1 а.с. 107-109/ та мобільний телефон Sony Xperia IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 /т.1 а.с. 111/, оскільки ці докази не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тобто не підтверджують причетність саме ОСОБА_8 до заволодіння цим мобільним телефоном.

Крім того, прокурором в якості доказу було надано довідку аналізу технічної інформації абонентських номерів та мобільних терміналів /т.1 а.с. 219-222/. Проте, за наслідками дослідження цього доказу судом встановлено, що зазначений доказ також не підтверджує існування обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, оскільки виявлене з`єднання абонентських номерів датовано 11.06.2017 р., тоді як подія злочину мала місце 12.06.2017 р. Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне визнати вказаний доказ неналежним.

Також суд вважає за необхідне визнати неналежними доказами надані прокурором експертне дослідження № 8-1/1628 від 30.05.2018 р. та 7 слідів папілярних узорів, оскільки з висновків цього експертного дослідження вбачається, що вилучені з місця події сліди пальців рук були залишені не ОСОБА_8 , а іншою особою /т. 1 а.с. 252-261/.

Крім того, обговорюючи позицію захисника про необхідність визнання ряду доказів у кримінальному провадженні недопустимими, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст. 86 КПК України - доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

В обґрунтування необхідності визнання усіх наданих прокурором доказів по справі недопустимими, захисник посилався на відсутність в матеріалах справи повноважень прокурора у даному кримінальному провадженні, а постанова про призначення групи прокурорів, датована 12.06.2017 р., з`явилась в матеріалах кримінального провадження лише 09.12.2019 р., та до цього в матеріалах кримінального провадження була відсутня, а тому, на думку захисника, суд не може визнати цю постанову належним документом, який підтверджує повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні.

Колегія суддів не може погодитись із позицією захисника про відсутність повноважень процесуального керівника ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, оскільки в судовому засіданні прокурором було надано постанову про призначення групи прокурорів від 12.06.2017 р., якою визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні № 0006267 від 12.06.2017 р., до складу якої входить прокурор ОСОБА_6 . Дана постанова була долучена до матеріалів кримінального провадження за клопотанням сторони захисту, але як встановлено судом даний документ перебував в матеріалах кримінального провадження з початку досудового розслідування. У зв`язку з цим, відсутні підстави для визнання доказів недопустимими.

Обговорюючи клопотання захисника про необхідність визнання недопустимим доказом протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.02.2018 р. відповідно до якого свідок ОСОБА_13 впізнав ОСОБА_8 як особу, яка 12.06.17 скоїла розбійний напад на магазин «Алло» по вул. Харківське шосе, 160, суд не знаходить підстав для визнання цього доказу недопустимим, оскільки вказаний протокол відповідає вимогам КПК України, а посилання захисника на те, що свідок ОСОБА_13 не був безпосередньо допитаний в судовому засіданні є неналежними, оскільки зазначений свідок безпосередньо був допитаний судом та впізнав ОСОБА_8 як особу, яка з ним проживала в одній кімнаті, та в наявності у якого була велика кількість мобільних телефонів, частину з яких він збув йому.

Разом з тим, заслуговує на увагу позиція захисника про необхідність визнання недопустимими доказами протоколу огляду місця події від 21.05.2018 р., в ході якого у ОСОБА_8 було вилучено шкіряну сумку та замок, а також відповідно зазначену шкіряну сумку та навісний замок, оскільки прокурором в судовому засіданні не було надано зазначені речові докази для огляду, хоча судом було задоволено клопотання сторони захисту про безпосереднє дослідження зазначених речових доказів в судовому засіданні. У зв`язку з чим суд вважає за необхідне визнати недопустимими доказами протокол огляду місця події від 21.05.2018 р. /т.1 а.с. 124-126/

Разом з тим, аналіз вищенаведених показів потерпілого, свідка, які були детальними та послідовними, та в яких ці особи конкретно вказували на ОСОБА_8 як на особу, винну у вчиненні розбійного нападу, а також досліджених письмових доказів, які судом визнані належними та допустимими, у їх сукупності дозволяє колегії суддів зробити висновок про те, що доведеність винуватості обвинуваченого у скоєнні нападу з метою заволодіння чужим майном, який був поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), та який був поєднаний з проникненням у сховище, випливає із сукупності вищевстановлених ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що дозволяє суду поза розумним сумнівом дійти до висновку, що вина обвинуваченого у судовому засіданні у скоєнні злочинних дій, зазначених у вироку доведена повністю.

При цьому, при аналізі доказів на предмет їх достатності, колегію суддів врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

При вирішенні питання про правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_8 саме за ч.3 ст. 187 КК України та обговорюючи позицію захисника, який вважав за необхідне виключити з обсягу обвинувачення таку кваліфікуючу ознаку, як «проникнення у сховище» та перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.3 ст. 187 КК України на ч.1 ст. 187 КК України, колегію суддів були враховані відповідні правові позиції Верховного Суду, які викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.04.2018 р. у справі № 569/1111/16-к, де у п. 30 зазначено, що дії особи, яка шляхом вільного доступу до певного приміщення вчиняє дії, спрямовані на заволодіння чужим майном, що зберігається в місці з обмеженим доступом (наприклад, службові приміщення, відокремлені секції магазину з обмеженим доступом, касові апарати, сейфи тощо), мають бути кваліфіковані як поєднані з проникненням у інше приміщення чи сховище.
Ознака «проникнення» буде відсутня лише у випадку, якщо особу, яка вчинила заволодіння майном в житлі, іншому приміщенні чи сховищі з обмеженим доступом, відповідно до її службового становища (у зв`язку з роботою, правовим статусом, особливим характером діяльності підприємства, установи, організації) було наділено правом безперешкодного доступу до цих приміщень.
Встановлені фактичні обставини справи свідчать про те, що обвинувачений здійснив напад на потерпілого та під погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, здійснив викрадення грошових коштів, які зберігались в касовому апараті, а також мобільних терміналів, які зберігались в торгових полицях, тобто у місці з обмеженим доступом, при цьому судом встановлено, що касовий апарат, а також торгові полиці були обладнані замками та зачинялись на ключ, що вказує на те, що касовий апарат є сховищем, де зберігались грошові кошти, а торгові полиці сховищем, де зберігались в якості матеріальних цінностей викрадені мобільні телефони. У зв`язку з викладеним, суд вважає неналежними твердження захисника про те, що місця, звідки відповідно до обвинувачення ОСОБА_8 під погрозою застосування насильства, викрав грошові кошти та мобільні телефони, не мало ознак такого, до якого був обмежений доступ сторонніх осіб. Крім того, встановлено, що обвинувачений не був працівником даного магазину та не був наділений правом безперешкодного доступу до касового апарату, оскільки карткою, за допомогою якої було можливо відкрити касовий апарат, а також ключі від полиць, де зберігались мобільні телефони та аксесуари, знаходились виключно у потерпілого, та без дозволу потерпілого жодна стороння особа не могла відчинити вказані сховища, що підтвердив в судовому засіданні потерпілийОСОБА_10 . Таким чином, суд вважає, що органом досудового розслідування вірно інкримінована обвинуваченому така кваліфікуюча ознака, як «проникнення у сховище».
А в цілому, колегія суддів визнає позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , як бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин у повному обсязі.

При призначенні покарання обвинуваченому колегія враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Також при призначенні покарання колегія враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, страждає на ряд хронічних захворювань, що підтверджено відповідними медичними документами.

Обставин, які б пом`якшували та обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до положень ст. ст. 66, 67 КК України судом не встановлено.

Ураховуючи особу обвинуваченого, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому суворого покарання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому, колегія суддів приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання у вигляді позбавлення волі із конфіскацією всього належного обвинуваченому на праві власності майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України №2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) у строк покарання обвинуваченому підлягає зарахуванню час його перебування в установах попереднього ув`язнення, у період з 24.05.2018 р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, оскільки обвинувачений вчинив злочин до набрання чинності Законом України № 2046-VIII «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р., який не має зворотної дії, оскільки в розумінні ст. 5 КК України цей закон іншим чином погіршує становище обвинуваченого.
Позиція про необхідність зарахування у строк покарання строку попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі висловлена в п. 65 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. у справі № 663/537/17.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор`підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України та призначити йому покарання- 7/сім/ років позбавлення волі з конфіскацією всього належного обвинуваченому на праві власності майна.

До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 обчислювати з 24.05.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до КК України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» від 18.05.2017 р.) зарахувати у строк покарання обвинуваченому ОСОБА_8 час його перебування в установах попереднього ув`язнення у період з 24.05.2018 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_8 процесуальні витрати в сумі 2933 /дві тисячі дев`ятсот тридцять три/ гривні 70 копійок на користь держави.

Речові докази :

-мобільний телефон Sony Xperia IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який знаходиться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві повернути за належністю ТОВ «Алло»;

-шкіряну сумку «Reform» та навісний замок сірого кольору з написом «chengan», 7 слідів папілярних узорів, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Дарницького УП ГУНП у м. Києві знищити;

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3