Провадження № 1-кс/742/455/20
Єдиний унікальний № 742/3962/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за скаргою ОСОБА_3 на рішення слідчого у кримінальному провадженні, -
ВСТАНОВИВ:
У травні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 21 квітня 2020 року у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР під №10001578 про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілого від 21 березня 2020 року про допит свідків у присутності потерпілого.
Скарга мотивована тим, що постанова слідчого від 21 квітня 2020 року про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілого від 21 березня 2020 року про допит свідків у присутності потерпілого є невмотивованою та необґрунтованою, оскільки не сприяє повному, всебічному, неупередженому встановленню обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.
Скаржник в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
В судове засідання слідчий не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності та відмовити в задоволенні скарги.
Дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.
21 березня 2020 року потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого Прилуцького СВ ГУНП в Чернігівській області з клопотанням про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001578, а саме: повторний допит свідків та допитати свідків у присутності потерпілого.
Постановою слідчого Прилуцького СВ ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 від 21.04.2020 року в задоволенні клопотання ОСОБА_3 частково відмовлено. Постанова мотивована тим, що вказане клопотання підлягає частковому задоволенню в частині повторного допиту свідків.
Згідно зі ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Пунктом 7 ч.1 ст.303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ч.1,2 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Згідно частини 9 статті 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування розбіжностей у їхніх показаннях.
Доказами в кримінальному провадженні, згідно ч.1 ст.84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

У відповідності до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
З аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що підставою для проведення слідчих (розшукових) дій є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість отримати (зібрати) докази або перевірити вже отримані докази у конкретному кримінальному провадженні, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, відповідно до ч.1 ст.91 КПК України.

Згідно частини 3 статті 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно частини 5 ст.110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається з : 1 ) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посада особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивна частина, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого рішення; місце та час(строки) його виконання, особу, якій належить виконати постанову, можливість та порядок оскарження постанови.
За таких обставин, суд констатує, що право потерпілого ініціювати проведення слідчих(розшукових) дій в тому числі і негласних слідчих (розшукових) дій є абсолютним, але питання про доцільність та необхідність їх проведення вирішується слідчим та прокурором, шляхом винесення вмотивованої постанови в порядку вимог ст.220 КК України.
Надаючи оцінку доводам скаржника, які зазначені в скарзі, Суд приходить до висновку, що скарга носить декларативний характер з посиланням на норми права, але не містить жодних відомостей, які б свідчили про доцільність проведення допиту свідків в його присутності.
Натомість, дослідивши в судовому засіданні постанову слідчого про часткову відмову в задоволенні клопотання потерпілого , суд приходить до переконання, що дана постанова не відповідає вимогам частини 5 ст.110 КПК України, а саме є необгрунтованою, не містить мотивів з яких слідчий прийшов до переконання про часткову відмову у задоволенні клопотання . З постанови не зрозуміло в якій частині клопотання ОСОБА_3 відмовлено.
Зазначаючи ч.9 ст.224 КПК України в постанові, слідчий не навів мотивів щодо застосування даної статті , а лише зазначив, що в разі необхідності з метою розбіжностей у показах буде вирішено питання про проведення одночасного допиту двох і більше вже допитаних осіб, хоча ОСОБА_3 в клопотанні не ставилося питання про одночасний допит уже допитаних свідків, а лише просив здійснити допит свідків у його присутності.
За таких обставин , оскаржувана постанова є не мотивованою та незаконною і підлягає скасування в частині відмови у задоволенні клопотання, а скарга задоволенню.
На підставі наведеного та, керуючись ст. ст.2,7,9,38,84,91,110,284,303, 304, 306,307 КПК України, слідчий суддя,-
у х в а л и в :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Прилуцького ВП ГУНП ОСОБА_4 від 21.04.2020 року про часткову відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 21.03.2020 у кримінальному провадженні № 0001578 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого Прилуцького ВП ГУНП ОСОБА_4 від 21.04.2020 року в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 21.03.2020 у кримінальному провадженні № 0001578 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1