ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/9462/18 Номер провадження 11-кп/814/477/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
представника органу пробації ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоритовичі Старосамбірського району Львівської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, розлученого, працюючого майстром капітального ремонту свердловин Полтавського відділення філії «УГВ-Сервіс» Акціонерного товариства «Укргазвидобування», судимого 22 серпня 2019 року Полтавським апеляційним судом за ч. 1 ст. 125, ст. 128, ч. 1 ст. 70 КК України до шести місяців виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням у дохід держави десяти відсотків заробітку
задоволено подання Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області спільно зі спостережною комісією, яка діє при виконавчому комітеті Шевченківської районної у м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання у виді виправних робіт.
ОСОБА_8 , засудженого вироком Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 125, ст. 128, ч. 1 ст. 70 КК України до шести місяців виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням у дохід держави десяти відсотків заробітку звільнено умово-достроково на невідбутий термін 2 місяці 9 днів.
Мотивуючи своє рішення, суддя вказав, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув встановлену законом 1/2 частину покарання, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, прокурор Полтавської місцевої прокуратури звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

Просить ухвалу суду скасувати, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Вказує, що матеріали подання, надані органами пробації не відображають процесу виправлення засудженого, оскільки позитивні характеристики та наявність постійного місця роботи враховані судом при призначенні покарання. Крім того, процес виправлення має складатися з відшкодування матеріальних збитків потерпілому , які наразі не відшкодовані.

Тому, враховуючи особисте ставлення засудженого до вчиненого злочину, неможливо дійти висновку про те, що ОСОБА_11 довів своє виправлення та досягнута мета покарання.

Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення засудженого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи в повному обсязі, прийшов до законного та обґрунтованого висновку.
Так, ОСОБА_8 засуджений вироком Полтавського апеляційного суду від 22 серпня 2019 року за ч. 1 ст. 125, ст. 128, ч. 1 ст. 70 КК України до шести місяців виправних робіт за місцем роботи засудженого з відрахуванням у дохід держави десяти відсотків заробітку.
На обліку в Шевченківському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавської області засуджений перебував з 11 вересня 2019 року. Покарання у виді виправних робіт відбуває з 20 вересня 2019 року в Полтавському відділенні філії «УГВ-Сервіс» Акціонерного товариства «Укргазвидобування».
За час з 20 вересня 2019 року по 30 листопада 2019 року до державного бюджету перераховано 4242, 53 грн.
За місцем роботи та проживання характеризується позитивно. За час відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони.
До обов`язків ставився сумлінно, користується повагою серед колег. До адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Порушень громадського порядку і трудової дисципліни не допускав.
Станом на 04.03.2020 відбутий строк виправних робіт складає 5 місяців 12 днів, невідбутий строк 15 днів.
Доводи прокурора про те, що процес виправлення засудженого має складатися з відшкодування матеріальних збитків потерпілому є необґрунтованим, оскільки цивільний позов у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 направлений на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства і його вирішення не впливає на можливість застосування умовно-дострокового звільнення, адже головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Отже, враховуючи фактичне відбуття засудженим ОСОБА_8 більше частини покарання, його позитивні характеристики, як за місцем проживання, так і за місцем роботи, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому щодо нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від призначеного покарання.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, підстав для скасування чи зміни ухвали суду не встановлено.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 10 січня 2020 року щодо звільнення ОСОБА_8 умовно-достроково від відбуття покарання без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4