Справа № 569/5873/20
У Х В А Л А

14 квітня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 ,яке погоджене прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором прокуратури Рівненської області ОСОБА_3 у якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що водій ОСОБА_5 12 квітня 2020 року, приблизно о 18 год. 34 хв., у світлу пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи легковим автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Соборній в смт. Володимирець Рівненської області, зі сторони с. Жовкині Володимирецького району Рівненської області у напрямку вул. Грушевського в смт. Володимирець Рівненської області, поблизу будинку №125 проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, при виникненні перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка рухалася проїзною частиною попереду у попутному напрямку.

В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження, від яких загинула на місці події, а транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, що вимагає від водія, у разі виникнення перешкоди для руху, яку він об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

12 квітня 2020 року о 20 год. 00 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в порядку ст.208 КПК України, затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

13 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами та доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 квітня 2020 року та план-схемою до нього;

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12 квітня 2020 року та план-схемою до нього;

-актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №20, складеним о 20 год. 15 хв. 12 квітня 2020 року, згідно якого ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння (3,078 ‰ (промілє);

-лікарським свідоцтвом про смерть №39 від 13 квітня 2020 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та сукупністю іншими матеріалами кримінального провадження.

За таких умов, з точки зору достатності та взаємозв`язку обставин провадження, слід зазначити, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3 - 5 Глави 4 КПК України свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане правопорушення.
Окрім того, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи.
В порядку ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останнього: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Обґрунтуванням того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування є те, що кримінальне правопорушення, вчинене підозрюваним, відноситься до категорії тяжких злочинів. У разі доведення вини підозрюваного, останньому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, що свідчить про те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Окрім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , скоївши наїзд автомобілем AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_8 , на місці події не зупинився, а продовжив свій рух, не надавши допомоги постраждалій. Дані обставини вказують на те, що ОСОБА_5 є особою суспільно небезпечною та схильний до переховування від правоохоронних органів та суду.

Обґрунтування ризику щодо незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні є те, що потерпілими у провадженні є жителі смт. Володимирець Рівненської області і підозрюваному ОСОБА_5 може бути відоме їх місце проживання, а тому є ризики щодо незаконного впливу з його боку на потерпілу сторону, шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього показань. Ті самі дії можуть бути спрямовані підозрюваним й на свідка вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 .

Разом із тим, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_9 вбачається, що на момент дорожньо-транспортної пригоди в салоні автомобіля AUDI A6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходився пасажир, особа якого на даний час не встановлена, тому є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може також чинити вплив на вказану особу шляхом погроз, вмовляння чи переконання у дачі вигідних для нього показань, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні. У зв`язку з цим, лише перебування ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі унеможливить спілкування із потерпілими та свідками у кримінальному провадженні.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_5 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, окрім як тримання під вартою неможливе.

Враховуючи суспільну небезпечність особи підозрюваного ОСОБА_5 , який вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та який, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, з метою забезпечення виконання процесуальних рішень та запобігання подальшої злочинної діяльності.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, судом встановлено, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Рівненськівй області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000085 від 12 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 .
13 квітня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до якого, зокрема, відноситься: верховенство права.
Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини, у справі «Бойченко проти Молдови» №41088/05, рішення від 11 липня 2006 року «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватись від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу».
Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обовязку, встановленого законом.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання до 8 років позбавлення волі, вказаний злочин, має суспільно - небезпечний характер оскільки на час вчинення злочину підозрюваний перебував у стані алкогольного сп`яніння, в наслідок якого було спричинено смерть потерпілої ОСОБА_8 ..
Як пояснив слідчий в судовому засіданні, вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_5 має суспільно-небезпечний характер, вчинене з явною зневагою до загальноприйнятних норм поведінки та викликало резонанс у суспільстві, зокрема у зв`язку з вчиненням злочину в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про те, що ОСОБА_5 є особою суспільно-небезпечною та потребує ізоляції від суспільства.

На даний момент, ще не допитанні всі очевидці даної ДТП, а тому підозрюваний може впливати на них, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу не встановлено.
З урахуванням наведеного, є необхідним обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3 п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому виникла необхідність обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати проведенням слідчих дій по кримінальному провадженню іншим чином.
Згідно ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.
Однак, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Однак п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачає можливість не визначати слідчим суддею з врахуванням ст.ст. 177, 178 КПК України розміру застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людей, а тому слід застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 днів.

Утримувати ОСОБА_5 в Державній установі "Рівненський слідчий ізолятор" - м. Рівне, вул. Дворецька, 116.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 20 год 00 хв 12.04.2020.

Визначити строк дії ухвали до 20 год 00 хв 11.06.2020.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити на виконання уповноваженій особі ДУ "Рівненський слідчий ізолятор" та вручити підозрюваному та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1