Справа № 297/1965/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 від 17.07.2019 року, за підозрою:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Хустського району, с. Іза, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , заміжньої, не працюючої, раніше не судимої, громадянки України,

за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, в денний період доби, 16 липня 2019 року, знаходячись в приміщенні Берегівської ЦРЛ, розташованої за адресою м. Берегово, вул. Бертолона Ліннера 2, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, відкривши двері медичного кабінету під №3, ключами, які знаходились в замку із зовнішньої сторони дверей, потрапила середину вказаного кабінету, звідки з поверхні тумбочки, таємно, викрала сумку білого кольору, вартість якої становить 250 гривень, в середині, якої знаходились грошові кошти в загальній сумі 4050 гривень та 100 Євро, що згідно курсу Національного банку України станом 16.07.2019 становить 2900 гривень, водійське посвідчення, паспорт громадянина України, медичну довідку, реєстраційний номер облікової картки платника податків, виданих на ім`я потерпілої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого покинула місце скоєння злочину, та викраденими речами та коштами в подальшому розпорядилася на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 7200 гривень.

Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, в обідній період доби, 26 липня 2019 року, знаходячись в приміщенні продуктового магазину «АВС», який розташований за адресою м.Берегово, вул. Шевченка, 3, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з під прилавку, таємно, повторно, викрала гаманець коричневого кольору вартість якого становить 500 гривень в середині, котрого знаходились грошові кошти в розмірі 800 гривень та особисті речі потерпілої ОСОБА_8 , після чого з місця скоєння злочину зникла у невідомому напрямку та викраденим розпорядилася на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_6 спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 1300 гривень.

13 вересня 2019 року до Берегівського районного суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 від 17.07.2019 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Клопотання про застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру мотивоване тим, що остання вчинила суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що підтверджується висновком судово-психіатричного експерта №109 від 22.08.2019 року.

За таких обставин ОСОБА_6 вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжца) та ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжца), вчинена повторно.

Так, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, оскільки висновком судово-психіатричного експерта № 109 від 22.08.2019 року, встановлено, що ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді біполярного афективного розладу, маніакального епізоду.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Законний представник ОСОБА_6 ОСОБА_4 вважав, що клопотання необхідно задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 не заперечив щодо задоволення клопотання.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, виходячи із положень ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України "Про психіатричну допомогу" встановив також наступне.

Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку. Примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_6 перебуваючи в стані неосудності, вчинила суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України.

Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ОСОБА_6 вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вбачається із висновку судово-психіатричного експерта № 109 від 22.08.2019 року ОСОБА_6 страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді біполярного афективного розладу, маніакального епізоду. Хронічне психічне захворювання позбавляло ОСОБА_6 розуміти значення своїх дій в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння та в теперішній час. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді - лікування в психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру як госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

При визначенні міри медичного характеру суд враховує не тільки характер психічного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_6 суспільно-небезпечного діяння.

Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчинення діянь, ступінь небезпечності ОСОБА_6 суд вважає, що остання потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Долю речових доказів, суд вважає вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 372, 508, 511, 512, 513 КПК України,

постановив:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000514 від 17.07.2019 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Хустського району, с. Іза, зареєстрованої та проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази: жіночу сумку білого кольору, в середині якої знаходиться футляр для окуляр з окулярами, блокнот Notebook, гаманець чорно-сірого кольору, дисконтну картку Адамас Classic 160 657, дисконтну картку «ват сон» 672, дисконтну карту Spar» 1*000014154, дисконтні карти аптеки Хустфарм, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , банківську карту «Приват банку» для виплат НОМЕР_3 , банківську карту «Приват банку» для виплат НОМЕР_4 , банківську карту «Приват банку» універсальна НОМЕР_5 , банківську карту « COMINVESTBANK» номер НОМЕР_6 , яка видана на ім`я ОСОБА_9 , банківську карту «Ощад Банку» пенсійну, номер НОМЕР_7 , яка видана га ім`я ОСОБА_10 , банківську карту «ОТР BANK», яка видана на ім`я Myroslava Horzov номер НОМЕР_8 , дисконтну карту «Monte Carlо», які передані на зберігання ОСОБА_7 , залишити останній як власнику;
жіночий гаманець коричневого кольору, із металевою пластиною зверху, в середині якого знаходиться дисконтна картка магазину «Ватсон» та фотокартка, які передані на зберігання ОСОБА_8 , залишити останній як власнику;

2 DVD-диски із записами з камер відео-спостереження, отриманих із Берегівської міської ради, зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1