Справа № 495/1677/20
№ провадження 1-кс/495/759/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2020 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В С Т А Н О В И В:
18.03.2020 року слідчий СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням у якому просить накласти арешт на будинок АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 391 від 01.03.2016, видане Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, та заборонити володільцю проведення реконструювання, будівельних та ремонтних робіт, зміну облаштування приміщення будинку.
В клопотанні зазначено, що в провадженні СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 21.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України за наступним фактом: 21.02.2020, о 00:27 годині, за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено обвуглений труп ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер в результаті пожежі, а також отримав термічні опіки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діагноз: опіки 1, 2, 3 ступенів, опіковий шок, внаслідок чого ІНФОРМАЦІЯ_3 помер в лікарні в м. Одеса. Причина пожежі ймовірно порушення встановлених законодавством вимог пожежної безпеки чи несправність пічного опалення.
Для проведення повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження та встановлення істини, а також з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження необхідні спеціальні знання експерта, який володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, має право відповідно до Закону України «Про судову експертизу» на проведення експертизи, зокрема за експертною спеціальністю 10.8 «Дослідження обставин виникнення і поширення пожеж та дотримання вимог пожежної безпеки». У зв`язку з цим 28.02.2020 винесено постанову про призначення пожежно-технічної експертизи та 04.03.2020 направлено до Миколаївського відділення Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, для виконання.
Однак, однією з умов виконання даної експертизи є збереження обстановки місця події у первісному вигляді, не порушення розташування предметів та облаштування приміщення де відбулася пожежа, а саме будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 391 від 01.03.2016, видане Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою.
На підставі наведеного слідчий просить клопотання задовольнити.
В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, надали заяву у якій просять дане клопотання розглядати за відсутності слідчого та прокурора, зазначили також, що клопотання підтримують.
Вивчивши матеріали клопотання, вважаю, що у його задоволенні необхідно відмовити виходячи с з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала не доведе необхідність такого арешту, а згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
З матеріалів клопотання вбачається, що СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області, знаходяться матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 21.02.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 270 КК України.
Як вже зазначалося раніше, згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Разом з цим, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173, 174 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб, необхідність подальшого перебування майна під арештом.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Необхідність арешту майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу зумовить труднощі чи неможливість виконання вироку в частині забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову чи перешкоджатиме встановленню істини внаслідок чого, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Звертаюсь з зазначеним клопотанням, слідчий в обґрунтування необхідності накладення арешту на будинок зазначив, що застосування даного заходу необхідне задля призначення експертизи у кримінальному провадженні, однією з умов виконання якої є збереження обстановки місця події у первісному вигляді, не порушення розташування предметів та облаштування приміщення де відбулася пожежа, а саме будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , що не може бути підставою для накладення арешту.
У клопотанні слідчий не вказує які є підстави вважати, що існує вірогідність того, що вказане майно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене або відчужене, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що слідчим не доведена необхідність застосування такого заходу кримінального провадження.
Враховуючи вищевказане, вважаю, що клопотання слідчого є необґрунтованим, а застосування такого забезпечення кримінального провадження може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав його власника вказаного майна ОСОБА_4 , що є неприпустимим, оскільки у даному кримінальному провадженні дана особа не є підозрюваною або обвинуваченою, у заявку з чим у клопотанні необхідно відмовити.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення.

Слідчий суддя