Справа №522/1183/20
Провадження №1-кс/522/1891/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 лютого 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса, скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0002867 від 18.11.2019 року.
Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_5 ,
захисник - ОСОБА_4
В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Захисник підозрюваного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Приморського районного суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0002867 від 18.11.2019 року.
В обґрунтуванні скарги ОСОБА_4 посилається на те, що у провадженні СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області знаходиться досудове розслідування кримінального провадження №0002867, яке розпочато 18.11.2019 року, і того ж дня ОСОБА_3 було затримано.
19.11.2019 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України.
21.11.2019 року рішенням слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси констатовано факт незапротокольованого незаконного затримання ОСОБА_3 18.11.2019 року о 15 годині.
25.11.2019 року будь-які слідчі (розшукові) дії у даному кримінальному провадженні припинені слідчим та прокурором.
26-27.12.2019 року ухвалами слідчого судді відведено від участі у кримінальному провадженні слідчого ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 .
Адвокат посилається на те, що у даному разі відсутня обґрунтована підозра, і дії ОСОБА_3 , згідно із практикою Верховного суду, безпідставно кваліфіковані за ч. 3 ст. 187 КК України, де обов`язковою кваліфікуючою ознакою є вчинення розбою пов`язаного із проникненням до приміщення, так як останній мав безперешкодний доступ до приміщення.
Крім цього, адвокат звертає увагу на те, що потерпілий та підозрюваний тривалий час проживали разом, підтримували дружні і робочі стосунки. 18.11.2019 року мав місце побутовий конфлікт між ОСОБА_8 та потерпілим ОСОБА_9 .
Також, під час досудового розслідування не бралися до уваги клопотання сторони захисту про проведення слідчих (розшукових) дій.
Під час розгляду апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про продовження тримання під вартою ОСОБА_3 у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні дав показання, що ОСОБА_3 не завдавав йому тілесних ушкоджень, а тільки знімав усе на відео.
З урахуванням вище викладеного, сторона захисту вважає, що сторона обвинувачення допустили невиправдане зволікання щодо невручення повідомлення про підозру, допустила ряд інших процесуальних порушень, сама підозра не обґрунтована, а тому просить слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру.
Позиція учасників судового розгляду.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_3 авдкат ОСОБА_4 підтримав вимоги скарги, просив скаргу задовольнити.
Прокурор заперечив проти задоволення скарги та повідомив, що наразі досудове розслідування завершено, а тому провадження по скарзі підлягає закриттю.
Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження
1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Стаття 42. Підозрюваний, обвинувачений
1. Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Стаття 276. Випадки повідомлення про підозру
1. Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37цього Кодексу.
2. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.
3. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Стаття 278. Вручення письмового повідомлення про підозру
1. Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Стаття 87. Недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини
1. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
2. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;
2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;
3) порушення права особи на захист;
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
3. Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;
3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;
4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.
4. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.
Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Шевченківським ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002867 від 18.11.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187 КК України.
У своїй скарзі, однією із підстав для скасування повідомлення про підозру, захисник зазначає відсутність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України (чи будь-якою іншою частиною ст. 187), зважаючи на: безперешкодний доступ у ОСОБА_3 до квартири; наявність тривалих стосунків між потерпілим та підозрюваним; та на показання надані потерпілим у судовому засіданні в апеляційному суді.
Системно аналізуючи зміст ст. 368 КПК України та інші норми КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, чи винна особа в його вчиненні, вирішуються судом при ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.
Питання, які слідчий суддя повинен дослідити під час розгляду скарги на повідомлення про підозру, повинні стосуватися перевірки наступних обставин:
1) чи не спростовані під час досудового розслідування з дня обрання запобіжного заходу (коли слідчий суддя вирішує питання про обрання запобіжного заходу з урахуванням обов`язкової наявності обґрунтованості підозри) докази, що давали підстави для підозри особи;
2) чи немає на день розгляду скарги підстав для визнання доказів недопустимими, в контексті положень ч. 4 ст. 87 КПК України, зокрема якщо слідчим суддею буде встановлено, що будь-які докази, на яких ґрунтується підозра, були отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, оскільки рішення про недопустимість доказів з інших підстав, може бути прийняте виключно судом за результатами судового розгляду обвинувачення по суті.
Так, слідчий суддя погоджується із посиланнями адвоката на важливість врахування висновків Верховного суду при розгляді справ судом, однак на стадії досудового провадження слідчий суддя не може надавати оцінку доказам, на які посилається адвокат з урахуванням специфічного правового статусу слідчого судді.
Основним обов`язком слідчого судді на такій стадії, є здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
При цьому, при розгляді будь-якої справи судом (чи слідчим суддею) кримінальне провадження повинно відповідати загальним засадам кримінального провадження вказаним у статті 7 Кримінального процесуального кодексу України. Однією із таких засад є засада дослідження доказів судом безпосередньо. Крім цього, слідчий суддя відповідно до ст. 22 Кримінального процесуального кодексу України повинен зберігати об`єктивність та неупередженість а також створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Згідно із наведеною статтею сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя приймає рішення тільки на підставі наданих доказів і немає права вимагати надання будь-яких доказів, які сторони не надали до суду самостійно.
Так, рішення про скасування повідомлення про підозру є процесуально вагомим і має важливі правові наслідки, в тому числі, які стосуються відшкодування завданої шкоди особі, котра притягалася до кримінальної відповідальності, зважаючи на що, воно повинно бути винятково вмотивованим і ґрунтуватися на беззаперечних персонально досліджених обґрунтованих доказах.
В даному разі, слідчий суддя не може прийти до безсумнівного висновку, що справді наведені у скарзі захисника обставини, мали місце, так як із доказів, до суду надано: незавірену копію пояснень імовірно ОСОБА_8 , що судом не може бути прийнято в якості доказу на підставі ст. 23 КПК України; роздруковані фотокопії імовірно ОСОБА_8 із іншими невстановленими особами, фотокопію транспортного засобу БМВ р.н. НОМЕР_1 ; фотокопію свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу. Окремо слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на те, що він не може пересвідчитися у достовірності таких фотокопій так як вони не засвідчені у встановленому законом порядку, крім цього не надані копії правових документів, які б могли підтвердити показання ОСОБА_10 (як от: копії контрактів, договір купівлі-продажу транспортного засобу, розписки про отримання грошових коштів, чи інші документи), які судом не прийняті в якості доказу, однак могли б певним чином породити сумнів у очах стороннього спостерігача, про причетність ОСОБА_3 до вчиненого кримінального правопорушення, яке йому ставить у підозру сторона обвинувачення.
Той факт, що ОСОБА_3 був затриманий раніше ніж про це вказали у протоколі затримання представники правоохоронного органу, не оспорюється. Є рішення слідчого судді та суду, яким встановлені такі порушення, і вказані порушення можуть бути підставою для визнання доказів отриманих під час цієї дії незаконними під час судового провадження.
В той же час, у статті 87 Кримінального процесуального кодексу України, наведений вичерпний перелік підстав для невідкладного визнання доказів недопустимими, і до яких, не відноситься незапротокольоване затримання особи, хоча сам по собі вказаний факт істотно порушує права і свободи людини. Як встановлено слідчим суддею, що не потребує будь-якого доказування, ОСОБА_4 , звертався до слідчого судді із скаргою на бездіяльність слідчого та прокурора, яка полягає невчасному повідомлені ОСОБА_3 про підозру у зв`язку із незапротокольовим затриманням останнього, і слідчим суддею визнано у цій частині порушення строку вказаного у Законі. Однак самих по собі наведених обставин, є недостатньо для скасування повідомлення про підозру.
Так, у рішенні апеляційного суду, постановлено за результатом розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , зазначено наступне: «Щодо доводів захисника про пред`явлення ОСОБА_3 підозри поза межами строку, передбаченого ч.2 ст.278 КПК України, то їм дана оцінка слідчим суддею районного суду. Крім того, встановлені слідчим суддею обставини часу фактичного затримання ОСОБА_3 3 18.11.2019 року, у відповідності до положень ч.3 ст.278 КПК України, впливали лише на обов`язок звільнення останнього у разі якщо йому не було вручене повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, але жодним чином не впливає на законність прийнятого рішення слідчим суддею щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному.»
Крім цього, на даний час, належних і допустимих доказів про спростування обставин, які слугували підставою для визнання підозри обґрунтованою для слідчого судді і суду апеляційної інстанції, стороною захисту не надано.
Не зважаючи на наявність принципу верховенства права у кримінальному провадженні, слідчий суддя повинен також враховувати суспільний інтерес, у забезпеченні належного функціонування правового поля, разом з тим, щоб права жодної особи не піддавалися неправомірним і протизаконним утискам, і щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку, що на цій стадії кримінального провадження він немає таких правових повноважень, щоб прийняти рішення про відсутність складу кримінального правопорушення.
Крім цього, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не знаходить підстав вважати, що докази були отримані з істотним порушенням прав і свобод людини, які зазначені в статті 87 Кримінального кодексу України. З урахуванням вище викладеного, приходжу до висновку, що скарга на повідомлення про підозру задоволенню не підлягає. Інших передбачених законом підстав, для оскарження дій чи бездіяльності прокурора у даному кримінальному провадженні, захисником не наведено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 214-216, 303-307, 318-380, 372 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №0002867 від 18.11.2019 року - залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів, з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
04.02.2020