ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05.03.2020 р.,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05.03.2020 року обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , гр. України, не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України, повернуто прокурору.

Приймаючи таке рішення, суд зазначив, що під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 було порушено вимоги ст.ст. 29, 20 КПК України, зокрема щодо мови кримінального провадження, забезпечення права особі на захист, повідомлення йому підозри 27.09.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, складання на основі цієї підозри обвинувального акту та його затвердження прокурором, надання його копії разом з копією реєстру матеріалів досудового розслідування.

На цю ухвалу суду прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх вимог прокурор посилався на постанови Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду в справах №274/3233/ від 17.09.2019 р., №750/9036/15-к від 10.07.2018 р., №189/1195/17 від 12.11.2019 року, в яких зроблено висновки про відсутність істотних порушень кримінального процесуального закону в розслідуваннях кримінальних проваджень та судових провадженнях, коли був відсутній перекладач, оскільки засуджені на досудовому слідстві не заявляли вимог про переклад їм процесуальних документів, під час

ЄУНСС 715/2127/19 провадження №11кп/822/214/20 головуючий у інстанції ОСОБА_8
вручення обвинувального акту, який викладений українською мовою, зауважень та клопотань щодо перекладача не заявляли. Крім того, під час розгляду кримінальних проваджень в судах, вільно спілкувалися, відповідали на запитання, розуміючи їх, та давали пояснення.

Також прокурор посилався на ст.29 КПК України, де вказано, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні доку менти державною мовою. При цьому слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі, необхідності послугами перекладача, в порядку, передбаченому цим Кодексом. Крім того, переклад процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб.

Ще прокурор вказував, що під час повідомлення про підозру ОСОБА_7 було вручено пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, під час слідчих дій бажання користуватись послугами перекладача та захисника він не виявив, клопотань (заяв) щодо не володіння чи недостатнього володіння державною мовою, залучення відповідних учасників кримінального провадження (перекладача, захисника), а також щодо перекладу процесуальних документів кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_7 стороні обвинувачення не подавав. Під час судового засідання в суді першої інстанції ОСОБА_7 повідомив, що розуміє українську мову, без допомоги перекладача розумів запитання суду, йому було вручено пам`ятку про його права та обов`язки і останній зазначив, що довіряє суду розглядати кримінальне провадження №80000234. Під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_7 , який користуватись послугами перекладача та захисника не забажав, після оголошення прокурором обвинувального акту, зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, самостійно розповідав про обставини скоєного кримінального правопорушення і на всі запитання, які йому ставились українською мовою, ним були надані відповіді. Ще зазначав, що ОСОБА_7 народився в Україні, має сім`ю, впродовж тривалого часу проживає в Україні, тобто жив в такому мовному середовищі, що зумовлювало його весь час розуміти українську мову, спілкуватись з рідними, сусідами, знайомими, колегами по роботі, що є природним для нормального побуту особи.

Крім того, прокурор зазначав, що ухвалою Глибоцького районного суду від 27 березня 2015 року на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст.125 КК України, яке здійснювалось без перекладача, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення. Під час підготовчого судового засідання, яке також відбувалось без перекладача, обвинувачений висловлював свою думку щодо заяви потерпілого, надав суду відповідну заяву, в якій вказав на те, що він підтримує клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим.

За таких обставин, ні у сторони обвинувачення під час досудового розслідування, ні у суду першої інстанції не було об`єктивних підстав для залучення перекладача за власною ініціативою в кримінальному провадженні.

До початку апеляційного розгляду справи від адвоката ОСОБА_9 надійшла заява, в якій останній просить розглянути вказане провадження без його участі та участі ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що вимоги прокурора є обґрунтовані в подану ним апеляційну скаргу необхідно задовольнити.

Відповідно до ст.314 ч.3 п.3 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Вимоги, що встановлені до обвинувального висновку, зазначені в ст.291 КПК України. Зазначені в цій нормі вимоги є вичерпні і розширенню не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі суду відсутні посилання на порушення слідчим чи прокурором конкретних вимог, перелік яких зазначено в ст. 291 КПК України, і недотримання останніми яких давало право суду повернути прокурору обвинувальний акт.

Що стосується порушення права ОСОБА_7 на участь в кримінальному провадженні перекладача та захисника, колегія суддів вважає, що на досудовому розслідуванні кримінального провадження права останнього в цій частині порушені не були.

Відповідно до ч.1 ст.29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою.

Особа повідомляється про підорзру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.29 КПК України, судові рішення, якими суд закінчує судовий розгляд по суті, надаються сторонам кримінального провадження або особі, стосовно якої вирішено питання щодо застосування примусових заходів виховного або медичного характеру, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у перекладі на їхню рідну або іншу мову, якою вони володіють. Переклад інших процесуальних документів кримінального провадження, надання копій яких передбачено цим Кодексом, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 писав розписки про отримання копії позовної заяви, про добровільне відшкодування ним потерпілому моральної шкоди, з ним проводилась слідча дія у виді слідчого експерименту, де останній також розказував про обставини інкримінованих йому подій. При цьому він не потребував перекладача, вільно спілкувався та розумів всі обставини, запитання та відповідав на них.

Враховуючи наведені обставини, а також те, що ОСОБА_7 народився і проживає в Україні, є громадянином України, має сім`ю, має середньо-спеціальну освіту, яку отримав в Україні, тобто жив і надалі проживає в такому мовному середовищі, що зумовлювало його весь час розуміти українську мову, спілкуватись з рідними, сусідами, знайомими, колегами по роботі, що є природним для нормального побуту особи.

З копії ухвали Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27.03.2015 року вбачається, що кримінальне провадження №0000034 по обвинуваченню ОСОБА_7 за ст.125 ч.2 КК України, яке також здійснювалось державною мовою, без участі перекладача, було закрито на підставі п.7 ч.1 ст.284 КПК України і під час судового розгляду ОСОБА_7 подавав суду заяву, в якій підтримував клопотання про закриття провадження у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_7 не говорив те, що не володіє державною мовою і йому потрібен перекладач та захисник, а також не заявляв клопотань про переклад йому процесуальних документів, вручення копій яких передбачено КПК України.

Висновок суду про те, що ОСОБА_7 не володіє чи недостатньо володіє державною мовою в обсязі, достатньому для розуміння перебігу досудового розслідування, судового розгляду та участі в розв`язанні питання, яке для нього мало вирішальне значення, або що він за рівнем володіння мовою не здатен вести свій захист та висувати на розгляд слідчого, прокурора та суду свою версію без допомоги перекладача, є безпідставний.

А тому колегія суддів вважає, що під час досудового розслідування слідчим та прокурором не було допущено порушень вимог КПК України, які давали право суду повернути обвинувальний акт прокурору.

Оскаржувана ухвала суду є незаконною і тому підлягає скасуванню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 05 березня 2020 року, якою обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000234 повернуто прокурору, скасувати та направити провадження на новий судовий розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя