ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 2033/5638/12 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11/818/6/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.189, ч.1 ст.162, ч.4 ст.189, ч.3 ст.364 КК України
УХВАЛА
Іменем України

17 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.03.2019 року відносно ОСОБА_6 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2013 року по кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.1 ст.162, ч.4 ст.189, ч.2 ст.189, ч.2 ст.353, ч.1 ст.209 КК України, ОСОБА_6 за ч.2 ст.189, ч.1 ст.162, ч.4 ст.189, ч.3 ст.364 КК України, ОСОБА_8 за ч.2 ст.353, ч.1 ст.162, ч.4 ст.189 КК України. Визнано касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 такою, що не підлягає розгляду.
В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою поновити строк на касаційне оскарження вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2013 року та на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 11.11.2013 року у зв`язку з його порушенням з поважних причин.
Колегія суддів, вислухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2013 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.189, ч.1 ст.162, ч.4 ст.189, ч.3 ст.364 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, з позбавленням права обіймати посади у правоохоронних органах на строк 3 роки.
Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.11.2013 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.08.2014 року вирок суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_6 в порядку ст.395 КПК України (1960) змінено, перекваліфіковано дії останнього з ч.3 на ч.1 ст.364 КК України і призначено за цим законом покарання у виді обмеження волі на 2 роки з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 3 роки, а на підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.162 КК України, ч.ч.2, 4 ст.189 КК України, ч.1 ст.364 КК України - остаточне покарання ОСОБА_6 визначено у виді позбавлення волі на 8 років з конфіскацією майна, яке є його власністю, з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах на 3 роки.
Згідно ст.383 КПК України (1960) в касаційному порядку можуть бути перевірені: ч.1) вироки і постанови апеляційного суду, постановлені ним як судом першої інстанції; ч.2) вироки місцевих судів, постанови (ухвали) цих судів у справах про застосування примусових заходів виховного чи медичного характеру, інші постанови (ухвали), які перешкоджають подальшому провадженню у справі, ухвали апеляційного суду, постановлені щодо цих вироків, постанов (ухвал).

Відповідно до ст.386 КПК України (1960) касаційні скарги і подання на судові рішення, зазначені у ч.1 ст.383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом одного місяця з моменту проголошення вироку чи оголошення ухвали або постанови, які оскаржуються, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку чи постанови. Касаційні скарги і подання на судові рішення, зазначені у ч.2 ст.383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом шести місяців з моменту набрання ними законної сили.

Дотримання процесуальних строків учасниками кримінального провадження є запорукою забезпечення процесуальної визначеності щодо правовідносин, які регулюють судовий розгляд кримінальних справ і тому уразі подачі скарги чи подання з пропуском встановленого частинами першою і другою раніше згаданої статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга чи подання постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених ст.353 цього Кодексу.

Як передбачає вказана процесуальна норма у ч.2 та ч.3 ст.353 КПК України (1960) в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку. Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу.

Як вбачається з матеріалів справи, копію вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2013 року ОСОБА_6 отримав під розписку в приміщенні суду 26.07.2013 року (т.10 а.с.158).
08.08.2013 року ОСОБА_6 було подано апеляційну скаргу на зазначений вирок. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 11.11.2013 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2013 року - без змін.
Крім того, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільний та кримінальних справ від 03.04.2014 року відмовлено засудженому ОСОБА_6 у допуску кримінальної справи щодо нього до провадження Верховного Суду України для перегляду вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.07.2013 року, ухвали Апеляційного суду Харківської області від 11.11.2013 року.

Також, згідно матеріалів справи копію вироку Фрунзенського районного суду м. Харкова від 25.07.2013 року (який набрав законної сили), копію ухвали апеляційного суду Харківської області від 11.11.2013 року, а також копію ухвали ВССУ від 05.08.2014 року особисто отримано ОСОБА_6 під розписку 05.02.2016 року, про що свідчить розписка, яка міститься в матеріалах справи (т.11 а.с.120).

Отже, матеріали справи не містять об`єктивних даних, які підтверджували б поважність пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

Посилання засудженого на те, що його захисник недобросовісно виконував свої обов`язки не підтверджуються жодними доказами.

Аргументація апелянта проте, що суд першої інстанції не мав права розглядати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, не відповідає вищенаведеним нормам закону, адже в касаційній скарзі оскаржується вирок саме суду першої інстанції.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_6 строк на касаційне оскарження зазначених судових рішень пропустив без поважних причин, а тому цей строк не підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст.362, 365, 366, 367 та 377 КПК України (1960) колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.03.2019 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.

Головуючий

Судді