ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1400/20 Справа № 175/4687/16-к Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 на вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002038 09 жовтня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

За вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Ухвалено стягнути солідарно з обвинуваченого ОСОБА_7 та ПАТ Європейський страховий союз на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 39 223,68 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, 20000 грн.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель потерпілого ОСОБА_10 , за наступних обставин.
ОСОБА_7 08 жовтня 2015 року приблизно 21.00 год., керуючи технічно справним автомобілем Мерседес-Бенц Спринтер-314, державний номер НОМЕР_1 , здійснював рух зі сторони м. Підгороднього по автодорозі «Знаменка-Луганськ-Ізварине» в напрямку м. Дніпра в лівому ряді руху зі швидкістю приблизно 60 км/год., більш точно швидкість руху встановити на даний час не виявилось можливим.

В дорозі, під`їжджаючи до 220 км + 100 м автодороги «Знаменка-Луганськ-Ізварине», ОСОБА_7 при виникненні небезпеки для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_10 , який рухався в попутному напрямку, кого він об`єктивно спроможний був виявити, заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або небезпечного об`їзду перешкоди не прийняв, в результаті чого допустив на нього наїзд.

В результаті ДТП водій велосипеда ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які відносяться до тяжких, що призвели до смерті.

Дорожньо-транспортна пригода відбулась через грубе порушення ОСОБА_7 вимог Правил дорожнього руху України водієм, а саме: п. 1.3, п. 1.5 та п. 12.3 ПДР України.

З технічної точки зору дії водія ОСОБА_7 не відповідали вимогам п. 12.3 ПДР України та знаходяться у причинному зв`язку з настанням обставин даної ДТП.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі представник потерпілої просить вирок суду змінити в частині вирішення питання щодо позовних вимог, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 та ПАТ Європейський страховий союз на користь потерпілої ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, 200 000 грн.
Обгрунтовуючи свої вимоги зазначає, що судом не було враховано, що шкода була завдана внаслідок дії джерела підвищенної небезпеки, а тому відшкодовується особою, що завдала такої шкоди, незалежно від наявності вини самого потерпілого. Звертає увагу, що судом не встановлено обставин того, що шкода була завдана внаслідок непереборної сили або умислу загиблого брата потерпілої. Вказує, що судом не в повному обсязі враховано наслідки, які настали для позивачки: щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, негативні переживання та спогади, потреба в униканні аналогічних обставин, насторога, тривога, емоційні реакції при згадуванні, важкість виконання покладених обов`язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації брата, переживання незручностей та психологічного дискомфорту після його смерті, тимчасова відірваність від активного соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття обурення, приниженої гідності, які потерпіла відчувала на протязі майже 5 років, доки не було ухвалено вирок по справі.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_8 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити в повному обсязі.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги представника потерпілої.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведено належні та достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Висновок суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, та призначене судом першої інстанції покарання відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується доказами, які були досліджені в суді першої інстанції та яким надана належна оцінка, в апеляційній скарзі представника потерпілого не оскаржуються, а тому апеляційним судом не переглядаються.
Доводи представника про те, що суд першої інстанції необґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, заслуговують на увагу з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
В силу вимог ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Матеріалами провадження встановлено, що вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.
Відповідно до ст. 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Згідно з вимогами ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що всупереч наведеним вимогам закону суд розглянув провадження без участі ПАТ Європейський страховий союз належним чином не повідомленого про слухання провадження, хоча потерпілим у кримінальному провадженні було заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданної вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як до обвинуваченого ОСОБА_7 , так і до ПАТ Європейський страховий союз.
Також, вирішуючи питання про выдшкодування моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 суд не врахував положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає між іншим у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Разом із цим, відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Згідно з вимогами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Зазначене також узгоджується з правовим висновком Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).
Як видно з матеріалів провадження цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу ОСОБА_7 була застрахована ПАТ Європейський страховий союз на підставі полісу № 5191567, яким визначено ліміт страхового відшкодування за завдану шкоду майну у розмірі 50 000 грн. та за завдану шкоду здоров`ю у розмірі 100 000 грн.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що всупереч наведеним вимогам, суд вважав за доцільне солідарно стягнути з ОСОБА_7 та ПАТ Європейський страховий союз на користь ОСОБА_9 моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., в той час як повинен був вирішити цивільний позов у відповідності до вказаних вимог закону.
Отже, на переконання апеляційного суд, суд першої інстанції належним чином не перевірив наявність підстав для стягнення шкоди, визначених цивільним законодавством, та розглянувши провадження без участі представника ПАТ Європейський страховий союз позбавив його можливості надати суду відповідні пояснення.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що вирок суду в частині вирішення цивільного позову належить скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства, під час якого суду необхідно перевірити обставини, викладені в апеляційній скарзі представника потерпілої ОСОБА_8 та прийняти рішення з урахуванням вказаних вимог закону.

Якщо при новому судовому розгляді провадження в порядку цивільного судочинства не буде встановлено інших обставин, які впливають на визначення розміру моральної шкоди, то призначений розмір відшкодування моральної шкоди слід вважати безпідставно надмірно зменшеним внаслідок неналежного врахування обставин провадження та наслідків, які настали для потерпілої ОСОБА_9 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2020 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині вирішення цивільного позову і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4