Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/383/2020 Справа №646/7964/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі прокурора ОСОБА_2 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
при розгляді в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0001542 від 04.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комінтернівського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0001542 від 04.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В підготовчому судовому засіданні від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 надійшло клопотання про повернення обвинувального акту.
В обґрунтування заявленого клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначив, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК, а саме: в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в частині кваліфікуючих ознак, сформульоване в обвинувальному акту обвинувачення є неконкретним, незрозумілим та нелогічним. Розгляд справи без формулювання обвинувачення в частині кваліфікуючих ознак є неможливим. Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, тобто у одержані службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчиненні в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням неданого їй службового становища, кваліфікуючою ознакою якого є вимагання неправомірної вигоди. В той же час, ані фактичний виклад обставин справи кримінального правопорушення, ані сформульоване обвинувачення прокурором, взагалі не містить відомостей про те, яка саме форма вимагання, як кваліфікуюча ознака інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення має місце. Крім того, виходячи з положень ст. ст .364, 368 КК України, суб`єктом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 368 КК України, може бути лише службова особа, тобто спеціальний суб`єкт, однак ОСОБА_4 не є суб`єктом злочину, при викладених обставинах, по пред`явленому йому обвинуваченню за ч.3 ст. 368 КК України.
Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника посилаючись на його безпідставність та відсутність правових підстав для задоволення та зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підсудний цьому суду, підстави для закриття провадження відсутні.
Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступних висновків.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України. Тобто з викладеного вбачається, що підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України .
Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт.
Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог, яким повинен відповідати обвинувальний акт, що його подано до суду першої інстанції, законодавцем не визначено.
При цьому, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі надавати юридичної оцінки зібраним по кримінальному провадженні доказам, їх достатності для доведеності винуватості обвинуваченим у інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, оскільки оцінку доказам та усім обставинам по кримінальному провадженні суд надає під час судового розгляду кримінального провадження по суті, на підставі їх об`єктивного, всебічного та повного дослідження у сукупності.
Крім того, суд звертає увагу, що виключно під час судового розгляду повинна надаватися правова оцінка кваліфікації дій обвинуваченого, яка була дана органом досудового слідства, та, перевіряючи обвинувальний акт на відповідність вимогам КПК України, суд не може вдаватись до оцінки фактичних обставин кримінального провадження на стадії підготовчого судового засідання. У той же час, межі судового розгляду кримінального провадження, які визначаються обвинувальним актом, можуть бути кориговані під час судового розгляду, адже пізнавальний процес, який здійснюється судом за участю сторін, може призвести до результатів, що свідчать про необхідність зміни обвинувачення у порядку передбаченому ст. 338 КПК України або навіть відмови від нього. Таким правом наділений відповідно до ст. 337 КПК України як прокурор, так і суд в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище обвинуваченого.
Таким чином, підставами для повернення обвинувального акту прокурору згідно даних норм закону, є його невідповідність нормам процесуального права. Чинним КПК України порядок складання обвинувального акта, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акта, передбачено ст. 291 КПК України.
Суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.
Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
При цьому, слід зазначити, що згідно зі ст. 283 КПК України направлення прокурором обвинувального акту до суду є формою закінчення досудового розслідування. У разі повернення обвинувального акту прокурору для дооформлення, прокурор має вжити заходи лише на усунення недоліків щодо змісту акту як процесуального документу.
Усунення недоліків, допущених при досудовому розслідуванні, під час дооформлення обвинувального акту законом не допускається. Тому наступні, після повернення обвинувального акту процесуальні, слідчі дії не можна буде вважати законними, оскільки такі дії не передбачені КПК України та фактично є додатковим розслідуванням.
Разом з тим, законодавець у КПК України 2012 року відмовився від інституту додаткових розслідувань. В ньому не міститься навіть юридичного визначення «відновлення досудового слідства». Не вбачається можливості проведення додаткових слідчих дій чи процесуальних дій із аналізу норм КПК України, відповідно до яких, після закінчення досудового розслідування в порядку ст. 283 КПК України, повернення до цієї стадії неможливе.
Прокурором вимоги закону виконані, а тому суд вважає, що обвинувальний акт складений у відповідності зі ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, підстави для його повернення відсутні. Обставини, на які посилається захисник обвинуваченого не є підставою для повернення обвинувального акту.
Також не є перешкодою для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту решта доводів захисника, адже вказані обставини, а саме щодо додержання вимог КПК України під час досудового розслідування, кваліфікації дій обвинуваченого підлягають перевірці саме під час судового розгляду та не можуть бути підставою повернення обвинувального акту прокурору.
Таким чином суд доходить висновку про відсутність підстав до повернення прокурору обвинувального акту, бо він складений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, у в зв`язку з чим і відмовляє у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_3 .
Керуючись: ст. ст. 110, 283, 291, 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 0001542 від 04.12.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя- ОСОБА_1