ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/466/ 20 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 629/503/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційними скаргами ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 7 лютого 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000168 від 05.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 7 лютого 2020 року задоволено клопотання слідчого СВ Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000168 від 05.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 відмовлено.
Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком на 60 днів без визначення застави, до 14 години 00 хвилин 06 квітня 2020 року.
Не погодившись із ухвалою слідчого підозрюваний та адвокат ОСОБА_8 , як захисник підозрюваного ОСОБА_7 , подали апеляційні скарги.
В своїй апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 7 лютого 2020 року та обрати інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування скарги адвокат посилається на рішення ЄСПЛ, недоведеність зазначених в клопотанні ризиків і недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Зазначила що судом не взято до уваги , що підозрюваний має постійне місце проживання, працює, хоча і неофіційно, на обліку у лікарі нарколога не перебуває. Свою провину ОСОБА_7 не визнав, але готовий співпрацювати зі слідством для встановлення істини по справі. Він не має наміру ухилятися від органів досудового розслідування та суду і не буде вчиняти інші протиправні дії. Вважає, що цілодобовий домашній арешт буде доцільним для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню можливих ризиків і співрозмірним, вчиненим ним правопорушенням.
Підозрюваний в своїй апеляційній скарзі вважає кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 187 КК України невірною і просить її переглянути.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом Лозівського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000168 від 05.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України.
06.02.2020 року слідчий поліції ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання посилався на тяжкість кримінального правопорушення та наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 10 років позбавлення волі, враховуючи особу підозрюваного, який ніде офіційно не працює, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має соціально сталих зв`язків; раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, знаходячись на волі, усвідомлюючи можливість отримання реального покарання у вигляді позбавлення волі на значний термін, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, знищити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати досудовому слідству або вчинити інший злочин. Тому вважав, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбаченим п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 7 лютого 2020 року задоволено вказане клопотання слідчого. Відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Харківська установа виконання покарань» (№ 27), строком на 60 днів без визначення застави, до 14 години 00 хвилин 06 квітня 2020 року.
Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри, сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурором, слідчим та судом враховано дані про особу підозрюваного і доведено достатньо підстав та ризиків вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання, знищити або сховати будь-яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати досудовому слідству або вчинити інший злочин.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті. Докази, надані суду, вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: дані про особу підозрюваного, який з неповною вищою освітою, одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 11.03.2019 Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі із іспитовим строком на 1 рік. Вина ОСОБА_7 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: рапортом старшого інспектора - чергового СРПП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 від 05.02.2020 року; протоколом огляду місця події від 05.02.2020 року; показаннями свідка ОСОБА_11 під час його допиту та слідчого експерименту; протоколом впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_11 ; показання потерпілого ОСОБА_12 під час його допиту та слідчого експерименту; протоколом впізнання за фотознімки з потерпілим ОСОБА_12 ; протокол затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК та вилучені в ході затримання речові докази; показання підозрюваного ОСОБА_7 під час його допиту та слідчого експерименту; протоколом впізнання за фотознімками за участю підозрюваного ОСОБА_7 . Вказане свідчить про достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, запобігання яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 3561/06 від 13.11.2007 р. Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст. 5, 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні під час перебування заявника від вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".(рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A).
Наявність встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України є доведеною, врахована вагомість наявних доказів у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України. Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави, погоджується і апеляційний суд.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 стосовно невірної кваліфікації кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, то слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
Доводи захисника з приводу необґрунтованості підозри і вказаних у клопотанні ризиків спростовуються матеріалами справи і пред`явленою ОСОБА_7 підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, а також наданими до клопотання доказами.
Посилання на рішення ЄСПЛ заслуговують на увагу. Проте, ці посилання у апеляційній скарзі не спростовують висновків ухвали слідчого судді, в якій обґрунтовано вказано про сталу практику ЄСПЛ. Слідчим суддею враховані всі підстави та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про особу та наявні докази, про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим.
Посилання захисника в апеляційній скарзі на особисті дані підозрюваного і те, що він готовий співпрацювати зі слідством при наявності встановлених ризиків не є підставою для обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, тому що ОСОБА_7 раніше судимий підозрюється у вчиненні інкримінованого йому діянні в період іспитового строку, не працює, мешкає за межами Харківської області, не має сталих соціальних зв`язків.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст.ст. 376, 392, 393, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , як захисника підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 7 лютого 2020 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді