Справа № 173/361/20
Номер провадження1-кп/173/98/2020
В И Р О К
іменем України

12 травня 2020 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження № 0000114 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Порубаї, Кобеляцького району Полтавської області, офіційно не працючого, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи визнаним винним у скоєнні трьох адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.173-2 КУпАП та притягнутим до адміністративної відповідальності згідно постанови Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року, за фактами вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 , та розуміючи наслідки настання кримінальної відповідальності за ст.126-1 КК України на шлях виправлення не став та продовжує систематично вчиняти домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , з якою ОСОБА_4 проживає в одному помешканні, перебуває у близьких відносинах та пов`язаний спільним побутом, що призводить до фізичних та психологічних страждань ОСОБА_5 .

Так, обвинувачений ОСОБА_4 07 лютого 2020 року на протязі дня (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сварку з ОСОБА_5 в ході якої, на ґрунті неприязних стосунків, умисно, висловлюючи на адресу останньої словесні образи та погрози застосування фізичної сили, що завдало їй морального та психологічного болю, приниженні її честі та гідності тим самим вчинив психологічне насильство, після чого ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив фізичне насильство до своєї співмешканки ОСОБА_5 . Під час якого ОСОБА_4 за допомогою кулаків рук наніс ОСОБА_5 множині удари по голові в область обличчя та по всьому тілу, та під час нанесення ударів злочині дії були припинені потерпілою, якій вдалося вирватися з рук ОСОБА_4 та вибігти на вилицю покинувши місце свого мешкання.

Таким чином ОСОБА_4 своїми умисними діями згідно висновку судово-медичного експерта від 12.02.2020 № 21-Е спричинив ОСОБА_5 ушкодження у вигляді синців на шкірі обох повік лівого ока, на шкірі в проекції лівого плечового суглобу, в ділянці лівої молочної залози, які згідно п.п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, могли бути утворені від дії тупого твердого предмета або предметів з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), давність їх утворення може відповідати терміну вказаному в описовій частині постанови слідчого.

Дії обвинуваченого, ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті не оспорює та суду пояснив, що дійсно, при вказаних обставинах, 16 жовтня 2019 року він був притягнутим до адміністративної відповідальності за фактами вчинення домашнього насильства відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 . Також пояснив, що 07 лютого 2020 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , він вчинив сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 в ході якої, висловлював на її адресу словесні образи та погрози застосування фізичної сили, після чого кулаками рук наніс їй удари в область обличчя та по всьому тілу. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без її участі. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Цивільний позов заявляти не буде.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч.3 ст.349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України вчинення домашнього насильства тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насилля щодо іншої особи, з якою винний перебуває у близьких відносинах.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді арешту, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявила, цивільний позов до суду не надала.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1