Справа № 191/1340/19
Провадження № 1-кп/191/127/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Синельникове

Колегія суддів Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000244 від 11.02.2019 року, відносно ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лепче Брасівського району Брянської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.1 ст.185 КК України,

за участі в судовому засіданні: прокурора - ОСОБА_6 , обвинуваченого - ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :
10 лютого 2019 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні жилого будинку АДРЕСА_2 спільно з мешканцем вказаного будинку ОСОБА_9 вживали алкогольні напої. В цей час, після спільного вживання алкогольних напоїв, в приміщенні кухні, за вказаною адресою, між ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , на побутовому ґрунті, раптово виникла лайка, в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне, протиправне позбавлення життя іншої людини - потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кухні, із застосуванням своєї фізичної сили повалив останнього на підлогу, після чого взяв з підлоги фрагмент дерев`яного поліна, та усвідомлюючи значення і суспільно- небезпечний характер власних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння у вигляді заподіяння смерті потерпілому та бажаючи настання таких наслідків, наніс не менше 7 (семи) ударів вказаним фрагментом дерев`яного поліна в ліву половину лобної частини голови, заподіявши потерпілому тілесні ушкодження у вигляді вдавлених осколкових переломів кісток склепіння черепу, та лобної кістки зліва, від яких потерпілий помер на місці вчинення злочину 10.02.2019 року, внаслідок відкритої черепно- мозкової травми з переломами кісток склепіння, основи черепа, та обличчя, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку.
В даному конкретному випадку, всі встановлені тілесні ушкодження голови і обличчя ОСОБА_9 , за ступенем тяжкості оцінюються у сукупності, і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ( вбивство).
Після цього, 10 лютого 2019 року, приблизно о 17 годині 15 хвилин, у ОСОБА_5 , який знаходився за місцем проживання ОСОБА_9 , в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після вчинення умисного вбивства потерпілого ОСОБА_9 , раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення особистого майна загиблого, а саме мобільного телефону « Fly FF180», вартість якого згідно висновку експерта №550/19 від 14.02.2019 року становить 292 грн. 80 коп., заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочинів передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 185 КК України не визнав . Надав суду пояснення про те, що у нього не було умислу на позбавлення життя потерпілого, у вчиненому не розкаявся .
Пояснив суду, що був знайомий з потерпілим ОСОБА_9 . В той день він вранці, десь об 11 годині прийшов до ОСОБА_9 , приніс з собою пляшку вина, але він вино не пив, вживали спільно самогон. Крім нього і потерпілого в будинку нікого не було. Під час вживання спиртного вони сиділи один напроти одного за столом. Між ними виникла словесна перепалка. Потерпілий обізвав його « ментом поганим», а потім « писарем». Потерпілий встав і проходячи мимо нього наніс йому удар збоку і ззаду по ребрам ногою взутою у чобіт. Тоді він підвівся і вдарив потерпілого у скулу, від чого потерпілий впав на підлогу, вони почали боротися. Він був зверху потерпілого, йому під руку попалося дерев`яне поліно, яким він наніс два удари по голові, або трохи вище, потерпілому. Правою рукою він утримував потерпілого, а лівою наносив удари. Потерпілий був притомний, він дотягнув його до дивану в іншій кімнаті, накрив ковдрою, але потерпілий відкинув ковдру і сказав , що він буде вставати. Він взяв телефон потерпілого, тому що перед цим потерпілий зіпсував його зарядний пристрій до телефону і він не міг зарядити свій телефон і зателефонувати. Домовились, що він ще сходить за самогоном, а потім повернеться. Телефон був потрібен щоб подзвонити і домовитися щодо горілки. Пішов від потерпілого близько 14 години, бо на дворі ще було світло. Потім знаходився у себе вдома і рубав дрова. Стверджує, що не вбивав потерпілого і у нього не було наміру на вбивство потерпілого, бійка була взаємною і потерпілий її перший розпочав, а він оборонявся від нього, оскільки потерпілий був молодший від нього і фізично більш сильний. Після того, як потерпілий почав його обзивати він зрозумів, що треба оборонятися, бо на столі лежав ніж і потерпілий може його вбити, тому відбивався від потерпілого. Поліно випадково потрапило йому під руку і він наніс всього два удари в область голови чи обличчя, це не спричинило суттєвої шкоди потерпілому, бо він самостійно пересувався, рухався і розмовляв. В момент спричинення ударів потерпілому ОСОБА_9 по голові вони обидва стояли на колінах обличчям один до одного. На початку бійки потерпілий ОСОБА_9 наніс йому удар ногою ззаду і збоку по ребрах і зламав їх. Про це було відомо працівникам поліції, оскільки було видно, що він не може нормально рухатися і у нього все боліло. З приводу поламаних ребер він нікому не скаржився, тому, що вважав, що це і так є очевидним, слідчі органи розберуться в цій ситуації і побоювався, що буде ще гірше. Вважає, що потерпілого вбили інші особи, які не були встановлені під час досудового розслідування, а його незаконно притягують до кримінальної відповідальності. Просив виправдати за обвинуваченням у вмисному вбивстві ОСОБА_9 та в крадіжці його телефону.
Потерпілий ОСОБА_8 , у судовому засіданні надав пояснення, що він брат покійного ОСОБА_9 . Інших братів та сестер у нього немає, батьки його вже давно померли, дружини та дітей теж немає. Деякий час ОСОБА_9 мешкав разом з ним, але потім поїхав на заробітки. ОСОБА_9 працював за наймом у людей, де й проживав, тому вдома він був рідко, вони бачилися один раз на півроку. По телефону теж рідко розмовляли, так як брат губив телефони та змінював номери телефону. Останній раз він з ним бачився в вересні 2018 року, по телефону спілкувався останній раз 09.02.2019 року. По телефону брат розповів, що проживає в с. Мар`ївка, Синельниківського району, Дніпропетровської області, охороняє пасіку приватної особи. Про те, що його брата убили він дізнався 13.02.2019 року від знайомого. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв. Просив призначити покарання на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні надала пояснення, що обвинувачений ОСОБА_5 її рідний старший брат. Їх мати померла в 2016 році, а ОСОБА_5 залишився мешкати в її будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за цією адресою він мешкає з 2005 року. В 90-х роках він розлучився з дружиною, розлучення він дуже важко пережив, дружина не дозволяла йому бачитися з сином, на фоні чого брат почав зловживати спиртними напоями. Після того, як ОСОБА_5 оселився в с. Мар`їнка, став працювати за наймом в приватних осіб. До смерті матері вони з братом часто зустрічалися, а після смерті рідше. ОСОБА_9 вона не знає взагалі. За характером брат спокійна людина.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні надав пояснення, що він мешкає у м. Дніпро. В нього також є дачний будинок, за адресою: АДРЕСА_3 , де в нього знаходиться пасіка. В листопаді 2018 року він познайомився з ОСОБА_9 , який на той час охороняв поле з соняшником в с. Мар`їнка, жив в палатці. ОСОБА_9 попросився до нього пожити, так як в нього не було де жити, він погодився, так як йому потрібен був охоронець пасіки. На дачу він приїздив по можливості, привозив ОСОБА_12 все, що йому необхідно, горілку він ніколи не просив, алкоголь не вживав. Приїздив без попередження, в будинку був завжди порядок, сторонніх осіб в будинку ніколи не було. Дзвонив частіше, щоб дізнатися як справи. Чухно ОСОБА_12 був роботящий, здоровий мужик, мовчазний, правдивий та прямолінійний. 11.02.2019 року на протязі усього дня він намагався додзвонитися ОСОБА_13 , але слухавку ніхто не брав, а потім телефон був вимкнутий. Приблизно о 18-00 годині він зателефонував сусіду ОСОБА_14 , щоб той сходив подивився, що діється на дачі. Близько 20-00 години йому зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що у його будинку знаходиться труп ОСОБА_5 . Він зразу поїхав на дачу, на момент його приїзду на місці вже були працівники поліції. З`ясувалося, що це труп ОСОБА_9 , але його обличчя було так понівечено, що неможливо було впізнати, просто була сполошна рана на обличчі. В будинку робився ремонт і були білі стіни, в тій кімнаті, де була бійка стіни та стеля були заляпані кров`ю, підлога була в кровавих слідах, які місцями були замиті.

Також, він був присутній під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_5 пояснював, що 10.02.2019 року він був у ОСОБА_15 , у них виникла сварка, на столі лежав ніж, тому він подумав, що ОСОБА_12 може його схопити, він штовхнув ОСОБА_9 , який впав разом зі стільцем, вони почали боротися, він схопив поліно біля печі та вдарив ОСОБА_9 два рази. Потім почав його вмивати та перетягнув на диван в дальню кімнату. Зі слів ОСОБА_5 крові не було. Який у ОСОБА_9 був телефонний апарат він не пам`ятає, так як не звертав увагу, це був мобільний телефон старого зразка. Чи були у ОСОБА_9 конфлікти з сусідом ОСОБА_14 він не знає, не помічав. ОСОБА_9 йому декілька разів жалівся та те, що йому дошкуляє ОСОБА_5 , через що- він не цікавився.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні надав пояснення, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . По сусідству з ним дача ОСОБА_11 , яку охороняв і проживав ОСОБА_9 , з яким він знайомий близько 3-х місяців. ОСОБА_16 був спокійним, не агресивним, не бачив щоб він вживав алкогольні напої. В будинку завжди було прибрано. 11.02.2019 року близько 18-00 години йому зателефонував ОСОБА_11 та попросив сходити до нього подивитися, що в нього вдома, так як ОСОБА_17 на протязі усього дня не бере трубку. Він одразу пішов, з собою взяв ліхтарик, так як на дворі вже було темно. Підійшовши до будинку за адресою: АДРЕСА_3 , він постукав у вікно два рази, погукав, ніхто не відповів. Через вікно побачив, що хтось лежить на дивані. В дворі крові не бачив. Вхідні двері до будинку були повністю відкриті, наступні двері до кімнати були прикриті. Зайшовши в коридор він помітив два кровавих сліди босої ноги, пройшовши у кімнату де піч він побачив сліди крові на підлозі, стінах та стелі, крові було дуже багато, в деяких місцях було видно, що кров намагалися витирати, особливо багато крові було біля печі. В дальній кімнаті горіло світло, на дивані лежала людина накрита ковдрою, а зверху шубою. Піднявши шубу подумав, що це лежить ОСОБА_5 з пробитою головою. Він вийшов на вулицю та зателефонував ОСОБА_18 , сказав що в його будинку знайшов труп ОСОБА_5 , зателефонував у поліцію. Про те, що вбитий ОСОБА_9 він дізнався від працівників поліції. Також він був присутній під час проведення слідчого експерименту з участю ОСОБА_5 , під час якого ОСОБА_5 пояснював, що 10.02.2019 року він був у ОСОБА_15 , вони випили горілки, у них виникла сварка, так як ОСОБА_9 його словесно ображав, вони почали боротися, на столі лежав ніж, тому ОСОБА_5 подумав, що ОСОБА_12 може його схопити, він штовхнув ОСОБА_9 , який впав разом зі стільцем, він схопив поліно біля печі та вдарив ОСОБА_9 .. Який у ОСОБА_9 був телефонний апарат він не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_19 пояснив суду, що станом на лютий 2019 року він працював на посаді слідчого слідчого відділу Синельниківського ВП ГУНП у Дніпропетровській області. У нього в провадженні перебувало крим/провадження за підозрою ОСОБА_5 . Під час досудового розслідування був проведений слідчий експеримент фіксування якого здійснювалось на відеокамеру. Запис слідчого експерименту був безперервний, тільки під час слідування з Синельниківського ВП до місця події відеозапис виключався. Безпосередньо на місці події все записувалось на відеокамеру без пауз та зупинки запису. На місці події ОСОБА_5 чітко, послідовно надавав пояснення щодо обставин події: як і в якому місці відбувалась бійка, де він натрапив на знаряддя вбивства, як наносив удари, як переніс тіло потерпілого до кімнати і накрив його ковдрою. Ніхто нічого не підказував і ОСОБА_5 самостійно все розповідав і показував. Під час слідчого експерименту був присутній захисник, поняті. Ніяких зауважень з боку учасників слідчого експерименту не надходило. ОСОБА_5 не скаржився на погане самопочуття або на те, що у нього щось зламано чи болить. Після затримання він був у встановленому порядку направлений для огляду та освідування.

Колегія суддів дослідила письмові докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0000244:

- протокол огляду місця події домоволодіння АДРЕСА_2 від 11.02.2019 року та фототаблиця до нього /а.с. 11-26, т.2/, в ході якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення та виявлено труп ОСОБА_9 з ознаками настання насильницької смерті;

- лікарське свідоцтво про смерть №47 від 12.02.2019 року /а.с.27 т.2/, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала внаслідок крововиливів під оболонки та шлуночки головного мозку, множинних переломів черепу та кісток обличчя, ВЧМТ;

- заява ОСОБА_5 про добровільну видачу працівникам поліції мобільного телефону «Fly FF180», який він забрав у ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_3 /а.с. 32, т.2/;

- протокол огляду особистих речей ОСОБА_5 від 12.02.2019 року та фототаблиця до нього /а.с. 46-49, т.2/, згідно яких були оглянуті речі ОСОБА_5 , а саме: дві куртки, штани, взуття;

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.02.2019 року, з застосуванням безперервного відеозапису /а.с. 65-66, т.2/, в якому відображені обставини проведення слідчого експерименту під час якого ОСОБА_5 розказав та показав яким чином він наносив удари ОСОБА_9 ;

- висновок експерта №552/19 від 14.02.2019 року /а.с.70-73, т.2), відповідно до якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Fly FF180», з урахуванням фактичного технічного стану, на момент вчинення кримінального правопорушення, тобто станом на 10.02.2019 року, становила 292, 80 грн;

- висновок експерта №47 від 12.03.2019 року /а.с.113-121, т.2/, відповідно до якого встановлено, що:
- потерпілому ОСОБА_9 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: відкрита черепно-мозкова травма: поширений синець верхньої частини обличчя; не менш як дві поширені забиті наскрізні рани шкіри лобної ділянки обличчя зліва, з дефектом підлеглості кісткової тканини; забита не проникаюча рана шкіри по ходу правої брови; садна шкіри в міжбрівній ділянці обличчя, садно шкіри скроневої ділянки голови справа; садна шкіри під нижньою губою посередині та в підщелепній ділянці посередині і зліва;
- масивний пронизуючий крововилив у товщі м`яких покривних тканин лобної ділянки голови та м`яких тканин обличчя; масивний багатоуламковий вдавлений перелом лобної кістки зліва ; численні конструкційні переломи кісток обличчя, склепіння та основи черепа; масивні дифузні крововиливи під м`якими мозковими оболонками великих півкуль головного мозку та мозочка;
- судово-медичні експертні дані щодо характеру, масивності і численності ушкоджень голови та обличчя трупу ОСОБА_9 свідчать за те, що всі прижиттєві, є наслідками тупої травми, спричинені з великою силою (швидкістю дії), загалом не менш як сьома динамічними (ударними) навантаженнями тупого, жорсткої конструкції предмету, контактуючи частині якого (яких) декілька звивисте (близьке до прямолінійного) та дуговидне (близьке до кутовидного ребра, довжиною 33-35 мм у межах контакту, з підвищеним вмістом заліза та кремнію.
- стосовно до саден шкіри обличчя скроневої ділянки голови справа, під нижньою губою посередині та в підщелепній ділянці, вони могли також, бути спричинені твердим предметом, типу кисті руки, стуленої в кулак.
- комплекс тілесних ушкоджень голови, в вигляді відкритої черепно-мозкової травми з забитими ранами та саднами шкіри, переломами обличчя, склепіння та основи черепу, крововиливи під оболонки та у шлуночки головного мозку, за своїм характером, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.
- смерть ОСОБА_9 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу з 16 до 19 год., внаслідок відкритої черепно- мозкової травми з переломами кісток склепіння, основи черепа, та обличчя, крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку.
- в даному конкретному випадку, всі встановлені тілесні ушкодження голови і обличчя ОСОБА_9 , за ступенем тяжкості оцінюються у сукупності, і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті;
- висновок експерта №442 від 25.02.2019 року /а.с. 129-130, т.2/, відповідно до якого кров ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.;

- висновок експерта №443 від 07.03.2019 року /а.с. 137-143, т.2/, відповідно до якого кров трупа ОСОБА_9 належить до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Враховуючи групову приналежність крові потерпілого ОСОБА_9 , підозрюваного ОСОБА_5 і результати серологічного дослідження слідів крові на двох змивах з підлоги зі спальні (об`єкт №1), з підлоги в кухні (об`єкт №2), камуфляжній куртці (об`єкти №№3-5, 7-14, 16), фрагменті мішковини (об`єкти №№59-64), парі чобіт (об`єкти №№65-76), ці сліди крові можливо належать як потерпілому ОСОБА_9 , так і підозрюваному ОСОБА_5 , груповій характеристиці крові яких властивий антиген Н. крім того, в слідах крові об`єктів №№1-5, 7-14, 16, 59-76 можлива суміш крові потерпілого ОСОБА_9 і підозрюваного ОСОБА_5

- висновок судово-психіатричного експерта №48 від 01.03.2019 року /а.с.176-178, т.2/, відповідно до якого ОСОБА_5 на хронічне психічне захворювання, недоумство, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності або інший хворобливий стан психіки в період інкримінованого йому діяння не страждав і в теперішній час не страждає. Виявляв раніше й виявляє в теперішній час психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Під час інкримінованого йому діяння віг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Іспитований у теперішній час також може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також, під час судового розгляду судом був переглянутий відеозапис слідчого експерименту від 12 лютого 2019 року під час якого ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_7 розказував і показував обставини події спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 10 лютого 2019 року. При цьому, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 вільно та послідовно викладав своє бачення події, до нього не застосовувався будь-який тиск або підказки щодо розташування предметів і дій, які вчинялися ним та потерпілим ОСОБА_9 .

Колегія суддів звертає увагу на те, що під час проведення слідчого експерименту 12.02.2019 року обвинувачений ОСОБА_5 не обмежений в рухах, вільно піднімає руки, на самопочуття не скаржиться, ніяких заяв з його боку захиснику або слідчому з приводу поганого самопочуття не зафіксовано.

Крім того, під час судового розгляду був допитаний судово-медичний експерт ОСОБА_20 , який пояснив суду, що всі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_9 були спричинені протягом невеликого проміжку часу, одне за одним, зв`язку з чим встановити послідовність їх заподіяння не є можливим; всі встановлені тілесні ушкодження голови і обличчя за ступенем тяжкості оцінюються у сукупності і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті; після отримання цих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 не міг пересуватися, оскільки після отримання відкритої черпно-мозкової травми, яка супроводжувалась крововиливами під оболонки та у шлуночки головного мозку у потерпілого наступила втрата свідомості протягом короткого часу, який міг обчислюватися від декількох секунд до хвилин; масивність та характер тілесних ушкоджень голови ОСОБА_9 виключають вірогідності виконання потерпілим будь-яких свідомих дій після утворення ушкоджень.

Крім того, судово- медичний експерт ОСОБА_20 в судовому засіданні підтвердив те, що в момент заподіяння тілесних ушкоджень потерпілий був звернений обличчям або передньою поверхнею тіла до травмуючого предмету, що підтверджує механізм спричинення тілесних ушкоджень, який був описаний обвинуваченим ОСОБА_5 .

Колегія суддів дійшла до висновку про те, що дані судово-медичної експертизи №47 від 12.03.2019 року і пояснення експерта, які були надані ним під час судового розгляду спростовують пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо обставин спричинення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , а саме щодо кількості нанесених ударів, можливості потерпілого самостійно пересуватися, розмовляти та свідомо вчиняти якісь дії.

Також, колегія суддів критично ставиться до позиції обвинуваченого ОСОБА_5 про невизнання винуватості в частині обвинувачення за ч.1 ст.185 КК України і розцінює її, як позицію захисту, яка не підтверджена будь-якими доказами. В процесі судового розгляду ОСОБА_5 неодноразово змінював свої пояснення в цій частині, пояснював, що він забрав у потерпілого телефон, оскільки перед цим потерпілий зламав його зарядний пристрій і він не міг зарядити свій телефон і користуватися ним; потім змінив показання і пояснив, що після бійки, зі згоди потерпілого, який був у свідомості, забрав телефон для того, щоб зателефонувати і домовитись купити самогон, який вони потім збиралися разом випити і помиритися. Разом з тим, обвинувачений пояснював суду, що після того, як він покинув домоволодіння, де перебував ОСОБА_9 він нікому не телефонував, ні з ким ні про що не домовлявся, телефон залишався у нього до того, як приїхали працівники поліції і він його їм видав.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження № 0000244 від 11 .02.2019 року труп ОСОБА_9 був виявлений 11.02.2019 року о 20 год., після чого розпочалося досудове розслідування і встановлення осіб, які можуть бути причетним до злочину. Однак, відсутні будь-які дані про те, що ОСОБА_5 з 10 лютого 2019 року до 20 год. 11 лютого 2019 року відвідував потерпілого ОСОБА_9 і намагався довідатись про його самопочуття, помиритися та повернути телефон. Зазначене свідчить про те, що у обвинуваченого ОСОБА_5 не було ніяких домовленостей з потерпілим ОСОБА_9 і він не збирався повертатися до домівки ОСОБА_9 . Отже, ці факти спростовують твердження обвинуваченого про домовленість з потерпілим тимчасово користуватися телефоном. Вказані обставини підтверджують те, що телефон потерпілого ОСОБА_9 був викрадений обвинуваченим і звернутий ним на свою користь.

Колегія суддів вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки вона підтверджена показаннями свідків, слідчим експериментом від 12 лютого 2019 року за участі ОСОБА_5 , протоколом огляду місця події- домоволодіння будинку АДРЕСА_2 від 11 лютого 2019 року; письмовими доказами у справі, висновками експертиз та поясненнями судово- медичного експерта, які є послідовними, достатніми, належними, в своїй сукупності узгоджуються один з одним.

В своїй сукупності всі вищенаведені докази належним та допустимим способом підтверджують обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та не викликають сумніву у суду.

Частинами 1,2 ст.22 КПК України передбачено, що Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст.27 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Стороною захисту не наведено жодної версії обставин події кримінального правопорушення, яка б ставила під сумнів версію обвинувачення. Крім того, суду не надано ніяких доказів на підтвердження позиції обвинуваченого ОСОБА_5 , як щодо отримання тілесних ушкоджень від потерпілого ОСОБА_9 так і в частині викрадення мобільного телефону.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчинені інкримінованих йому злочинів знайшла своє підтвердження, що відповідає стандартам доказування « поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч.3 та ч.4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі « Коробов проти України».
Колегія суддів вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми протиправними та винними діями скоїв кримінальні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 115 КК України, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині ( вбивство) та ч.1 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст.115 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, злочин передбачений ч. 1 ст. 185 КК України до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, які згідно з ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжкого злочину та середньої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку лікаря-нарколога та психіатра - не перебуває, характеризується за місцем проживання негативно; є пенсіонером.

Відповідно до статті 3 Конституції України- людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_5 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі, з реальним відбуванням покарання в умовах ізоляції від суспільства, в межах санкцій передбачених ч.1 ст.115 КК України та ч. 1 ст. 185 КК України. Колегія суддів не вбачає обставин, які б можливо було визнати, як пом`якшуючи вину обставини, відповідно до ст.66 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз у справі відсутні.

Цивільний позов під час досудового розслідування і до початку судового розгляду - не заявлявся.

Також, суд вважає необхідним вирішити питання стосовно речових доказів у справі у відповідності до ст.100 КПК України.

Речові докази :

- чотири фрагмента деревини; сокиру; дві марлевих серветки із змивами з підлоги; чотири липких стрічки з папілярними лініями; зрізи країв нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_9 ; мікрочастинки з двох долонь трупу ОСОБА_9 , чоловічу зимову шапку; дві чоловічі куртки; пара чоловічих чобіт; джинсові штани які переданий для зберігання Синельниківському ВП (т.2 а.с.51) знищити;

- мобільний телефон «Fly FF180», який переданий на зберігання ОСОБА_8 (т.2, а.с. 184) залишити в його користуванні

- DVD-R диск з записом слідчого експерименту від 12 лютого 2019 року за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000244 від 11.02.2019 року- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до положень ч.3,ч.5, п.7, ч.9 ст.100 КПК України - документи, які надані суду з матеріалами кримінального провадження зберігаються в суді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 ( одинадцять) років.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 11 ( одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту затримання, тобто з 12 лютого 2019 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Речові докази :

- чотири липких стрічки з папілярними лініями; зрізи країв нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_9 ; мікрочастинки з двох долонь трупу ОСОБА_9 , чоловічу зимову шапку; дві чоловічі куртки; пара чоловічих чобіт; джинсові штани які переданий для зберігання Синельниківському ВП (т.2 а.с.51) після набрання вироком законної сили - знищити;

- мобільний телефон «Fly FF180», який переданий на зберігання ОСОБА_8 (т.2, а.с. 184) залишити в користуванні потерпілого ОСОБА_8 ;

- DVD-R диск з записом слідчого експерименту від 12 лютого 2019 року за участі обвинуваченого ОСОБА_5 , який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000244 від 11.02.2019 року- залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, направити потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3