Справа № 297/690/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2020 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 та перекладачі ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000162 від 01.03.2020 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Берегова, мешканець АДРЕСА_1 , із незакінченою базовою освітою, раніше не судимого, громадянина України,

за ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

28 лютого 2020 року, близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_4 перебуваючи навпроти будинку № 42 по вул. Барток Бейло у с. Косонь Берегівського району, у ході суперечки із ОСОБА_8 , що виникли на ґрунті особистих неприязних стосунків, діючи умисно, з метою спричинення тілесного ушкодження, наніс ОСОБА_8 правою рукою затиснутою в кулак один удар у щелепу зліва, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді: травматичного перелому верхньої щелепи зліва, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, рубця лівої щоки та крововилив під слизову оболонку склери лівого ока, що згідно висновку експерта № 24 від 17.03.2020 року:

тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток верхньої щелепи відноситься до тілесних ушкоджень середньої степені тяжкості, як таких, що викликають тривалий розлад здоров`я, який перевищує період 21 доби;

тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності;

тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під слизову оболонку склери лівого ока відноситься до легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я або незначної стійкої втрати працездатності,

у відповідності з «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано правильно за ч. 1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто в умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Суд, обираючи покарання, керуючись нормами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та вчинення злочину будучи неповнолітнім.

Згідно ст. 67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді та звіту про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 вбачається, що він налаштований не допустити вчинення нових злочинів, виправлення його можливе без позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості, однак щиро розкаюються, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання характеризуються посередньо, раніше не судимий, вчинив злочин будучи неповнолітнім, тому суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого від покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з встановленням іспитового строку та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч.1 п.1, 2 КК України, оскільки суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та призначення реальної міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Процесуальні витрати та речовідокази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину передбаченого ст. 122 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік та з покладенням відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України, обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробаціїта повідомляти останніх про зміну місця проживання.

В порядку ч. 4 ст. 104 КК України покласти на законного представника неповнолітнього ОСОБА_5 обов`язок щодо нагляду за засудженим ОСОБА_4 та проведення з ним виховної роботи.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1