ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого, суддіОСОБА_1 ,
Суддів:ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засіданняОСОБА_4 ,
прокурора неповнолітнього обвинуваченого законного представника обвинуваченого захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2019 року по кримінальному провадженню № 0000644 від 14.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,
ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, учень 11 класу Робчанської НВК, не одружений, раніше не судимий, -
Головуючий у І інст. ОСОБА_10 ; Єдиний унікальний номер 723/3513/19; суддя-доповідач ОСОБА_1 ; пров. № 11-кп/822/621/19 перереєстроване № 11-кп/822/53/20; катег.: ч. 1 ст. 289 КК України.

визнаний винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України і звільнений від кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру.
Передано ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 105 КК України під нагляд батькові ОСОБА_7 до його повноліття.
Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави, судові витрати пов`язані з проведенням експертиз в сумі 2669 гривень 17 копійок.
Вирішено питання про речові докази.
Згідно з вироком, ОСОБА_5 визнаний винним в тому, що 14 липня 2019 року, приблизно о 01 годині 00 хвилин, знаходячись біля пам`ятника воїнам 45-ї танкової бригади «САУ-76», розташованого на перехресті вулиць Чернівецької та Косівської, в м. Сторожинець, Чернівецької області, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника, відштовхав мотоцикл марки «Вайпер-В 150-А», синього кольору, номер кузова « НОМЕР_1 », державний номерний знак « НОМЕР_2 », що знаходився біля вищевказаного пам`ятника, який належить ОСОБА_11 , після чого, сів за кермо, завів двигун та поїхав в напрямку центру м. Сторожинець, Чернівецької області, де 14.07.2019 року, о 01 годині 40 хвилин, допустив зіткнення з автомобілем марки «Опель Омега», державний номерний знак « НОМЕР_3 » по вулиці Федьковича в м. Сторожинець.
В апеляційній скарзі прокурор Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , ставить питання про скасування вироку та ухвалення нового, внаслідок необґрунтованого звільнення ОСОБА_5 від кримінального покарання та застосування примусових заходів виховного характеру посилаючись на те, що він 01.04.2019 року був звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого від приватного обвинувачення, негативно характеризується за місцем навчання в школі, пропускає уроки, батьки не здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.
Заслухавши суддю доповідача, який доповів зміст апеляційної скарги, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 , його законного представника ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , про залишення вироку суду без змін, провівши судові дебати та заслухавши обвинуваченого ОСОБА_5 в останньому слові, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Винуватість ОСОБА_5 у незаконному заволодіння транспортним засобом, за обставин зазначених у вироку, повністю встановлена дослідженими судом першої інстанції доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється в апеляційній скарзі.
Що стосується звільнення ОСОБА_5 від кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру та передачі на підставі ч. 2 ст. 105 КК України під нагляд батька ОСОБА_7 до його повноліття, то воно відповідає вимогам чинного законодавства.
Так, згідно з ч. 1 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.
У ч. 2 ст. 105 КК України зазначено, що в такому разі суд застосовує примусові заходи виховного характеру, один із яких передача неповнолітнього під нагляд батьків.
З кримінального провадження видно, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається за кордоном, вчинив один умисний злочин середньої тяжкості передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, заволодівши мотоциклом вартістю 17 325 гривень, який повернуто потерпілому, а також відшкодовано потерпілому ОСОБА_11 завдану шкоду в сумі 5 500 гривень, і він претензій до обвинуваченого немає, повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся у його скоєнні.
Згідно з ст. 105 КК України, закриття кримінального провадження щодо обвинуваченого у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальному провадженні, у формі приватного обвинувачення, не перешкоджає суду звільнити обвинуваченого від покарання, тому посилання прокурора на цю обставину, як на підставу для скасування постановленого щодо ОСОБА_5 вироку, є необґрунтованими.
Досудова доповідь (Т. 2 а. с. № 37) не містить висновків щодо неможливості звільнення обвинуваченого від покарання, в ній тільки зазначено про можливість звільнення від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
У відповідності до характеристики на обвинуваченого (Т. 1 а. с. № 142-146), він за місцем проживання характеризується позитивно, а в школі пропускає уроки та веде себе агресивно, що також не є безумовною перешкодою для застосування до ОСОБА_5 положень ст. 105 КК України.
В апеляційній скарзі прокурором не наведено доказів, що батько обвинуваченого ОСОБА_7 негативно на нього впливає, і не зможе забезпечити позитивний виховний вплив на нього.
За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, внаслідок необґрунтованого звільнення ОСОБА_5 від покарання та застосування примусових заходів виховного характеру на підставі ст. 105 КК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 418, 420 КПК України, ст. 105 КК України, колегія суддів Чернівецького апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 13 листопада 2019 року, щодо ОСОБА_5 , без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий, суддя [підпис]ОСОБА_1

Судді:[підпис]ОСОБА_2

[підпис]ОСОБА_3

Копія, згідно з оригіналом
Суддя
Чернівецького апеляційного суду _________________ ОСОБА_1
21.01.2020 М. П. (підпис)