ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/572/20 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 643/2645/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
23 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
Слідчий суддя встановив, що для з`ясування обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, тому дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2020 року скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
В апеляційній скарзі захисник зазначає, що слідчим суддею не було враховано, що твердження, які взяті із висновку експертів від 20.01.2020 року, є вирваними із контексту, проблеми зі здоров`ям є неврологічними, про що було надано відповідні докази, відповідно до яких розлади є поширеними та не потребують психотерапевтичного стаціонарного втручання. Захисник посилається на норми КПК України, Закон України «Про психіатричну допомогу», Порядок проведення судово-психіатричної експертизи, постанову Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року. Вказує, що вищевказана необхідність є медичним критерієм і не може грунтуватися на припущеннях слідчого або прокурора. Таким чином, підставою для поміщення особи до психіатричного закладу з закритим режимом має бути висновок уповноважених осіб про неможливість проведення експертизи у більш сприятливому для підозрюваного режимі. Вважає, що висновок від 20.01.2020 року № 31 необхідного обгрунтування не містить, містить лише загальні формулювання з посиланням на вислови підозрюваного, вирвані із контексту. Експертами не було застосовано жодної методики в сфері психології та психіатрії. Судом мала бути врахована поведінка підозрюваного, який приймає участь у судових засіданнях, слідчих діях, надає пояснення. Проведення експертизи суттєво обмежує права особи. Слідчий суддя вказав, що відсутні відомості про оскарження постанови прокурора про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, однак, відповідно до ст. 303 КПК України така постанова оскарженню не підлягає. Захисник посилається на практику Європейського суду з прав людини. З матеріалів клопотання не зрозуміло, що викликало сумніви в осудності підозрюваного, висновок експерта складений із порушенням вимог чинного законодавства та не міг бути прийнятий до уваги.
12.11.2019 року в порядку ст. 208 КПК України був затриманий ОСОБА_8 , якому цього ж дня було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. 13.11.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. У клопотанні слідчого зазначається, що постановою прокурора від 09.01.2020 року призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу підозрюваного та залучено відповідного експерта. Відповідно до висновку № 31 від 20.01.2020 року для визначення психічного стану підекспертного і вирішення всіх питань необхідно динамічне спостереження ОСОБА_8 в умовах стаціонарної судово-психіатричної експертизи.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.
При перевірці судового рішення колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про необгрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри, та які б вказували на відсутність підстав для проведення стаціонарної психіатричної експертизи. Крім того, колегія суддів приймає до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, а також те, що відповідно до висновку № 31 від 20.01.2020 року для визначення психічного стану підекспертного та вирішення всіх експертних питань необхідне динамічне спостереження ОСОБА_8 в умовах стаціонарної судово-психіатричної експертизи. Даним висновком встановлено, що при амбулаторному дослідженні психічний стан підозрюваного неоднозначний, у зв`язку із вказаним виникла необхідність у проведенні стаціонарного дослідження. Захисник посилається на те, що висновок зазначений експерта складений із порушенням вимог чинного законодавства та не міг бути прийнятий до уваги. Однак, слід зауважити, що положення ч. 2 ст. 509 КПК України не встановлюють будь-яких додаткових вимог для проведення стаціонарної психіатричної експертизи, а передбачають можливість її проведення у випадку необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи. Таким чином, апеляційні доводи сторони захисту в даному випадку не спростовують цієї необхідності.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Судді: