Справа № 487/1392/20
Провадження № 1-кс/487/1736/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 без можливості внесення застави.
В клопотанні слідчий посилався на те, що слідчим відділом Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000833 від 09.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. 09.03.2020 року було затримано ОСОБА_5 , того ж дня йому повідомолено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: у відкритому викраденні майна потерпілої ОСОБА_7 , поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.
В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на переконання слідчого, у сукупності із даними про особу підозрюваного, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні вину визнав, проте посилався на те, що події відбувалися іншим чином, ніж зазначено в повідомленні про підозру. Так, 09.03.2020 року вночі він прямував в бік 4 лікарні, вирішив сфотогрофуватися в занедбаному автомобілі, в цей час повз нього проходила потерпіла, з якою у нього виник конфлікт. Під час конфлікту випав мобільний телефон, він взяв його, але потім зрозумів, що це не його телефон. При затриманні у нього був виявлений включений мобільний телефон з сім картами. Просив відмовити в задоволені клопотання слідчого.
Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вважав, що є підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту, враховуючи позитивну характеристику підозрюваного за місцем проживання, наявність на утриманні малолітньої доньки ОСОБА_8 , 2019 року народження, участь у бойових діях в зоні АТО, міцність соціальних зв`язків, те, що бабуся підозрюваного - ОСОБА_9 може позитивно впливати на нього.
Заслухавши сторони, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що слідчим відділом Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000833 від 09.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.10.2017 громадянин ОСОБА_5 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України.
Наказом командира військової частини ( АДРЕСА_1 ) №133 від 07.10.2017 року солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, постановлено на всі види забезпечення та призначено на посаду помічника гранатометника військової частини НОМЕР_1 .
Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, був зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, під час перебування поза розташуванням військової частини поводитися з гідністю і честю, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Разом з тим, солдат ОСОБА_5 , діючи в порушення вимог вище зазначених нормативних актів, підозрюється у вчиненні умисного злочину проти власності, вчиненого за наступних обставин.
Так, 09.03.2020 року близько 22:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на перехресті вулиць Обсерваторна та Шевченка у місті Миколаєві, побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка знаходилась на перехресті вулиць Обсерваторна та Шевченка у місті Миколаєві. В цей час ОСОБА_5 вирішив реалізувати раніше виниклий у нього умисел, спрямований на відкрите викрадення майна потерпілої.
Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння чужим майном, усвідомлюючи, що його злочинні дії є відкритими для оточуючих, підбіг ззаду до потерпілої ОСОБА_7 , схопив її телефон, який остання тримала у лівій руці, шляхом ривку намагався відкрито їм заволодіти. Оскільки потерпіла ОСОБА_7 намагалась протидіяти протиправним діянням ОСОБА_5 та міцно тримала телефон у руці, ОСОБА_5 застосував насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, а саме: штовхнув (повалив) потерпілу ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, остання втратила рівновагу та впала на землю, ослабивши хватку, після чого ОСОБА_5 , скориставшись ситуацією, шляхом ривку висмикнув із лівої руки потерпілої мобільний телефон Samsung А-8, синього кольору. Після цього ОСОБА_5 з місця події з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 у розмірі 30000 грн.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 затримано 09.03.2020 року о 00.30 год. в м. Миколаєві, пр. Центральний, 21.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєданому з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, про що 09.03.2020 року йому повідомлено про підозру.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання, зокрема, даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілої ОСОБА_7 , протоколу огляду місця події від 09.03.2020р., протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.03.2020р.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є тяжким, санкція даної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що дає підстави вважати, що підозрюваний з метою ухилення від кримінального покарання, може переховуватися від органів досудового слідства та суду, а тому існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного, корисливого, тяжкого злочину проти власності, який вчинив, вже будучі раніше судимим за вчинення злочину проти власності. Так, вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.02.2020, який на день розгляду даного клопотання не набрав чинності, ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім того, 27.12.2019 року до Заводського районного суду м. Миколаєва направлений обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України, судовий розгляд триває.
Таким чином, наведені обставини свідчать про небажання підозрюваного стати на шлях виправлення, про його схильність до вчинення злочинів проти власності, а тому існує ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК).
Підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає разом з бабусею ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні позитивно охарактеризувала підозрюваного, запевняла суд, що може контролювати поведніку ОСОБА_5 та позитивно вплинути на останнього в разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Відповідно дохарактеристики підозрюваного ОСОБА_5 з місця проживання, підписаної сусідами, ОСОБА_5 позитивно характеризується; підозрюваний проходив військову службу, є учасником АТО; має малолітню дитину ОСОБА_13 , 2019 року народження, яка проживає окремо зі своєю матір`ю. Постійного джерела доходів підозрюваний не має, офіційно не працевлаштований; на обліку у лікарів не перебуває.
Слідчий суддя приходить до висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування, забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_5 є недостатнім. Позитивна характеристика підозрюваного, участь в бойових діях та наявність малолітньої дитини не зменшують існуючих ризиків.
Відповідно до ч. 5 ст. 182, ч.ч. 3-4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_5 , його особу, матеріальний стан, слідчий суддя приходить до висновку щодо визначення застави у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 105 100 грн.
Керуючись ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне у разі внесення застави покласти на підозрюваного обов`язки, визначені п.п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, до 07 травня 2020 року, з утриманням підозрюваного в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».
Визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 105 100 грн., за умови внесення якої ОСОБА_5 слід негайно звільнити з під варти.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:
-прибувати до слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області ОСОБА_6 за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44 кожної середи о 15.00 год.;
-не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 11.03.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1