28.02.20№ 336/1576/15-к
Пр. № 1-кс/336/217/2020
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2019 року Шевченківський районний суду м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , с участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2. ст. 307 КК України.
Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,який із внесенням 14 лютого 2015 року визначеного слідчим суддею розміру застави змінений на заставу.
В судовому засіданні захисник обвинуваченого заявив клопотання, яке підтримав обвинувачений і проти задоволення якого заперечує прокурор, про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зокрема, особисте зобов`язання або особисту порку, зауваживши на тому, що кожен з цих заходів забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Застосування ж означеного, досить суворого, заходу забезпечення кримінального провадження у відсутність будь-яких ризиків перешкоджання здійсненню кримінального провадження є процесуально недоцільним, і таким, що негативно впливає на майновий стан обвинуваченого і членів його сім`ї з урахуванням того, що внесення застави було забезпечено ними шляхом отримання в борг майже всієї суми визначеної слідчим суддею застави.
Відсутність ризиків підтверджено бездоганною процесуальною поведінкою обвинуваченого, який на протязі існування кримінального провадження відвідує всі судові засідання, не вчиняє протиправних посягань, має стійкі соціальні зв`язки, перебуваючи у шлюбі, де виховується малолітня дитина, яка біологічно походить від обвинуваченого, чиєю матір`ю є дружина обвинуваченого співробітник правоохоронних органів, - що свідчить про досить високий рівень правосвідомості подружжя.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисту підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.
Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Разом з тим лише тяжкість обвинувачення і припустимість суворості покарання не можуть зумовити застосування досить суворого запобіжного заходу, оскільки, як випливає з наведених положень кримінального процесуального законодавства, на час вирішення цього клопотання прокурор повинен довести наявність хоча б одного з передбачених статтею 177 КПК України ризиків, а суд має враховувати дані про особу обвинуваченого.
Вирішуючи це клопотання, суд виходить з того, що завданням кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду на засадах змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів і доведеності перед судом їх переконливості.
Зазначене кримінальне провадження перебуває в суді з березня 2015 року і протягом означеного часу діє вказаний запобіжний захід.

За змістом ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Підставою для зміни запобіжного заходу є припинення існування ризиків, які були заявлені стороною обвинувачення під час застосування запобіжного заходу.
Вирішуючи клопотання на користь особи, яка з ним звернулась, суд доходить висновку, що беззаперечне виконання обвинуваченим обов`язків, покладених на нього законом, протягом майже п`яти років існування судового провадження є достатнім підтвердженням припинення ризиків, що були враховані під час застосування запобіжного заходу на стадії досудового розслідування цього кримінального провадження.
Разом з тим невиправдне застосування заходу забезпечення кримінального провадження має негативні наслідки для обвинуваченого, який вправі розраховувати на здійснення справедливого розгляду провадження щодо нього з застосуванням встановлених кримінальним процесуальним законодавством процедур.
При вирішенні вказаного процесуального питання суд, дійшовши висновку, що підстави для застосування заходу заходу забезпечення кримінального провадження не спливли, вважає за можливе обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього відповідно до ст. 194 КПК України обов`язки прибувати до суду за кожним викликом, не відлучатися за межі населеного пункту без дозволу суду, повідомляти суду про зміну місця проживання.
Керуючись ст. ст. 176-180, 201, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з застави на особисте зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

1)прибувати до суду за першим викликом;

2)не відлучатися за межі м. Запоріжжя без дозволу суду;

3)повідомляти суду про зміну місць роботи та проживання.

Роз`яснити обвинуваченому його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Повернути заставодавцю ОСОБА_6 заставу в сумі 243600 грн., що внесена нею на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Запорізькій області (рахунок № 0607 в ГУДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015, отримувач платежу ТУ ДСА України в Запорізькій області, , призначення платежу держмито) на підставі квитанції № 63 14 лютого 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1