№ 209/2503/18
№ 1-кп/209/65/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське кримінальні провадження по справі № 1-кп/209/124/19 внесені в ЄРДР за №0000970 від 09.07.2018 року та №0001309 від 05.09.2019 року відносно обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська /на теперішній час м. Кам`янське/, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працює, неодружений, на обліку у нарколога перебуває, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1). 01 вересня 2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 190, 70 КК України на 3 роки позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України звільнений з іспитовим терміном строком на 2 роки, згідно постанови Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська відмінити іспитовий термін, направивши до відбуття покарання терміном на 3 роки позбавлення волі; 2). 04 серпня 2004 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 70 до 3 років позбавлення волі, згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 вересня 2003 року і остаточно визначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05 січня 2007 року умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 1 місяць 6 днів; 3). 04 серпня 2005 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуте покаранням призначеним вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 04 серпня 2004 року та остаточновизначено покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільнений 05 січня 2007 року умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 1 місяць 6 днів; 4). 18 лютого 2008 року Петриківським районним судом за ч. 1 ст. 263, 69 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ч. 1 ст.70 КК України частково приєднано невідбутий термін 2 місяці по вироку Заводського районного суду від 04 серпня 2005 року та остаточно визначено покарання 1 рік 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 14 серпня 2008 року по відбуттю покарання; 5). 27 січня 2010 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850 грн. в дохід держави; 6). 13 січня 2011 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 21 вересня 2012 року умовно-достроково з невідбутим терміном 10 місяців 8 днів; 7). 06 листопада 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднано покарання строком 1 день позбавлення волі призначене за вироком Петриківського районного суду м. Дніпропетровської обл. та остаточно визначено покарання 1 рік 1 день позбавлення волі, звільнений 20 березня 2015 року по відбуттю строку покарання; 8). 22.10.2015 Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 9). 22.03.2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; 10). 18.11.2016 року Петриківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 11). 18.04.2017 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 190, 71, 70 ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений в листопаді 2017 року по відбуттю покарання,

ВСТАНОВИВ:

29.06.2018 року приблизно о 03.00 годин ОСОБА_4 знаходячись біля будинку №76 на пр. Металургів в м. Кам`янське, зустрів раніше незнайомого ОСОБА_6 у якого при собі був мобільний телефон марки «Samsung J701F Neo», імей: НОМЕР_1 , вартістю 4079 гривень. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник умисел на повторне заволодіння чужим майном вказаним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою потерпілого. Далі, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою, попрохав у ОСОБА_7 надати йому мобільний телефон марки «Samsung J701F Neo», імей: НОМЕР_1 для здійснення дзвінка, повідомивши при цьому потерпілому неправдиві відомості про те, що він невдовзі поверне мобільний телефон, не маючи в дійсності наміру повертати мобільний телефон, тобто зловжив таким чином довірою ОСОБА_7 .. Після цього, ОСОБА_7 , будучи введеним ОСОБА_4 в оману, впевненим в добросовісності останнього, і не будучи обізнаним про справжні наміри, довіряючи ОСОБА_4 , передав останньому мобільний телефон. Заволодівши мобільним телефоном, ОСОБА_4 тримаючи його при собі, та не маючи наміру у майбутньому повертати його власнику, місце вчинення злочину залишив, отримавши таким чином можливість розпоряджатись цим майном та пішов у невідомому напрямку. У подальшому ОСОБА_4 майном ОСОБА_6 заволодів вищевказаним мобільним телефоном, розпорядившись згодом чужим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на суму 4079 гривень.

Крім того, 30.08.19 року, приблизно о 22.00 годин ОСОБА_4 знаходився в кафе, що розташоване на зупинці громадського транспорту 5-го мікрорайону по б-ру Героїв в м. Кам`янське, де побачив раніше малознайомого ОСОБА_8 , після чого у нього виник умисел на повторне заволодіння чужим майном майном ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою потерпілого. Далі, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 30.08.19 приблизно о 22.00 годині підійшов до ОСОБА_8 , який знаходився в кафе, що розташоване на зупинці громадського транспорту 5-го мікрорайону по б-ру Героїв в м. Кам`янське, де, з корисливих мотивів попросив у потерпілого його мобільний телефон «Honor 8x» для здійснення дзвінка, повідомивши при цьому потерпілому неправдиві відомості про те, що він невдовзі поверне мобільний телефон, не маючи в дійсності наміру повертати мобільний телефон ОСОБА_8 , тобто зловжив таким чином довірою ОСОБА_8 .. Після цього, ОСОБА_8 , будучи введеним ОСОБА_4 в оману, впевненим в добросовісності останнього, і не будучи обізнаним про справжні наміри підозрюваного, довіряючи ОСОБА_4 , 30.08.19 приблизно о 22.00 годині в кафе, що розташоване на зупинці громадського транспорту 5-го мікрорайону по б-ру Героїв в м. Кам`янське передав ОСОБА_4 мобільний телефон «Honor 8x», після чого останній повторно завірив ОСОБА_8 , що поверне телефон через кілька хвилин та пішов з кафе у невідомому для потерпілого напрямку. Таким чином, ОСОБА_4 , повторно, умисно, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 заволодів мобільним телефоном «Honor 8x», що належить ОСОБА_8 , вартість якого на момент скоєння злочину згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4240 від 17.09.19 складає 5129,05 гривень, завдавши тим самим потерпілому матеріальної шкоди на суму 5129,05 гривень. Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись згодом чужим майном на власний розсуд.

ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 190 ч.2 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою /шахрайство/, вчиненому повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому органами досудового слідства обвинуваченні визнав повністю, пояснив суду, що дійсно 9 липня 2018 року вдень, вони разом з ОСОБА_9 вживали алкогольні напої біля бару «Крокодил» на 4-му мікрорайоні у м. Кам`янському, потім він взяв телефон в потерпілого та заклав його в ломбард за 1500 гривень. Також 30 серпня 2019 року ввечері, він разом з потерпілим ОСОБА_10 в компанії вживали алкогольні напої в барі на зупинці на 5-му мікрорайоні у м. Кам`янському, взяв в потерпілого подзвонити телефон та пішов і заклав його в ломбард.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї провини, вона підтверджується:

- витягом з ЄРДР /а.с. 99 Т.1/, згідно якого підтверджується внесення відомостей про вчинене шахрайство 30.08.2019 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 100 Т.1/, згідно якого підтверджується звернення потерпілого ОСОБА_8 з приводу заволодіння його мобільним телефоном ОСОБА_11 30.08.2019 року;

- документи на телефон /а.с. 102 Т.1/, згідно яких підтверджується належність телефону потерпілому ОСОБА_8 ;

- заявою ОСОБА_4 /а.с. 103 Т.1/, згідно якої підтверджується повернення телефону останнім;

- протоколом огляду місця події /а.с. 104 Т.1/, згідно якого підтверджується виявлення договору фінансового кредиту закладу у ОСОБА_4 на викрадений телефон;

- договором фінансового кредиту /а.с. 105 Т.1/, згідно якого підтверджується закладення викраденого телефону в ломбард ОСОБА_4 ;

- висновком судової товарознавчої експертизи /а.с. 107-112 Т.1/, згідно якого підтверджується вартість викраденого телефону ОСОБА_8 ;
- протоколом огляду місця події /а.с. 114-115 Т.1/, згідно якого підтверджується огляд викраденого телефону;

- збережною розпискою /а.с. 117 Т.1/, згідно якої підтверджується повернення вищезазначеного телефону потерпілому;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /а.с. 119-121 Т.1/, згідно якого підтверджується впізнання потерпілим ОСОБА_8 - ОСОБА_4 як особи яка заволоділа його телефоном;

- витягом з ЄРДР /а.с. 130 Т.1/, згідно якого підтверджується внесення відомостей про вчинене шахрайство 29.06.2018 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення /а.с. 131 Т.1/, згідно якого підтверджується звернення потерпілого ОСОБА_6 з приводу заволодіння його мобільним телефоном ОСОБА_11 29.06.2018 року;

- розпискою ОСОБА_12 /а.с. 132 Т.1/, згідно якої підтверджується надання договору закладу телефону;

- договором фінансового кредиту /а.с. 134 Т.1/, згідно якого підтверджується закладення викраденого телефону в ломбард ОСОБА_12 ;

- висновком судової товарознавчої експертизи /а.с. 135-140 Т.1/, згідно якого підтверджується вартість викраденого телефону ОСОБА_6 ;
- протоколом огляду місця події /а.с. 142-143 Т.1/, згідно якого підтверджується огляд викраденого телефону;

- збережною розпискою /а.с. 145 Т.1/, згідно якої підтверджується повернення вищезазначеного телефону потерпілому;

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого, оскільки вона підтверджена як його особистими показаннями, так і іншими доказами у своїй сукупності. Всі вищенаведені докази відтворюють всю картину злочинів логічною та правдивою та не викликають сумніву у суду.

Дії обвинуваченого, правильно кваліфіковані за ст. 190 ч.2 КК України, тобто як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, що злочини умисні, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, вину визнав повністю, розкаявся, досудову доповідь, складену уповноваженим органом з питань пробації, досліджені в ході судового розгляду обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який не працює, відношення до вчиненого, поведінку після вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку сторони обвинувачення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого в силу ст. 67 КК України, не встановлено.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування шкоди.

Суд враховує, що злочини умисні, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, але розкаявся у вчиненому, відшкодував шкоду, що дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого може бути досягнуто і без ізоляції останньої від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті та звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком. Враховуючи що обвинувачений раніше неодноразово судимий суд вважає за необхідне призначити максимальний іспитовий строк.

Речові докази по справі договори про надання кредиту під заставу підлягають залишенню в матеріалах справи, мобільні телефони поверненню потерпілим за належністю у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати на проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три / роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 3/три / роки.

На підставі п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази договори про надання кредиту під заставу залишити в матеріалах справи. Мобільний телефон марки «Samsung J701F Neo», імей: НОМЕР_1 повернути потерпілому ОСОБА_8 , мобільний телефон «Honor 8x» повернути потерпілому ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 600 гривень.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів - всіма учасниками процесу - з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1