Справа № 191/1112/20
Провадження № 1-кс/191/346/20
У Х В А Л А
іменем України

29 травня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. В обґрунтування клопотання зазначив, що 24 квітня 2020 року слідчим суддею Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Підозрюваний ОСОБА_6 не має будь-яких намірів переховуватися від суду, оскільки постійно знаходиться заа місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Він позбавлений можливості знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки всі речові докази були вилучені і долучені до матеріалів кримінального провадження. ОСОБА_6 не має потреби незаконно впливати на свідків, експерта, оскільки під час досудового розслідування вказані особи були допитані і висновок експерта зроблений. Також він не має необхідності перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. ОСОБА_6 свою вину визнав, надав покази, що свідчить про його дійове каяття і є доказом того, що він не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність. Вважає, що ці обставини є підставою дня зміни обраного йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід - особисте забов`язання відповідно до ст. 179 КПК України з зобов`язанням виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України оскільки підозрюваний ОСОБА_6 провину у скоєнні злочину визнав повністю, бажав надати покази та пояснив всі обставини щодо сиренного ним кримінального правопорушення та щиро розкаявся. Досудовим розслідуванням проведені всі процесуальні дії щодо фіксації скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_6 . Під час розгляду справи підозрюваний ОСОБА_6 повідомив про готовність укладення угоди про визнання своєї винуватості у скоєні злочину в якому він підозрюється, відповідно до ст. 469 КПК України. В ухвалі суд прийшов до висновку що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, має сім`ю та постійне місце проживання , що свідчить про міцні соціальні зв`язки. Підозрюваний ОСОБА_6 проживає в м.Павлоград , а досудове розслідування здійснюється в м.Синельниково, що приводить до об`єктивних незручностей як для досудового слідства так і для підозрюваного. Таким чином цілодобовий домашній арешт втрачає всякий сенс та протиричить взагалі мети застосування запобіжного заход як забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 177 КПК України, оскільки він буде змушений покидати місце проживання на значний час для проведення процесуальних дій в іншому місці. Підозрюваний ОСОБА_6 має постійну роботу тому цілодобовий домашній арешт на строк 60 днів приведе до її втрати і ОСОБА_6 втратить засоби існування та можливість запезбечувати свою родину. В ухвалі суду від 24 квітня 2020 року вказано, що підозрюваний має також мати похилого віку. В судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що він доглядає мати та надає ій фінансову допомогу, оскільки вона не може себе забезпечувати та доглядати за собой за станом здоров`я. Цілодобовий домашній арешт підозрюваного ставить під ризик фізичного існування його мати, якій вже 79 років. Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються. Вважає, що в проміжок процесуального часу встановленим національнім законодавством України в ст.201 КПК України, знайшли підтвердження вищевказані в клопотанні обставини про необґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема цілодобового домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_6 . Цілодобовий домашній арешт є надмірним втручанням в реалізацію права підозрюваного ОСОБА_6 на працю,'забезпечення утримання родини, та догляду за матерю похилого віку, яка не може себе забезпечити внаслідок фізичного стану в 79 років, що приведе до руйнування соціальних зв`язків підозрюваного.
На підставі вищевикладеного захисник просить слідчого суддю змінити ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав і просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання захисника підтримав і просив його задовольнити, пояснивши, що, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, він не має змоги працювати і забезпечувати себе і свою родину.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що на даний час перелічені в ухвалі слідчого судді ризики не зменшилися, у зв`язку з чим просить у задоволенні клопотання відмовити.
Слідчий у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував і підтримав думку прокурора.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею були оглянуті письмові докази, надані стороною захисту в обґрунтування клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання і відеофайли, приходить до наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений і захисник мають право звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходуу.

Ухвалою слідчого судді Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці.

Зазначена ухвала слідчого судді була оскаржена стороною обвинувачення і стороною захисту до Дніпровського апеляційного суду і результати її розгляду апеляційним судом на даний час невідомі.

Отже, клопотання сторони захисту щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який є передчасним.

Крім того, в обґрунтування рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту слідчий суддя послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту було обрано у зв`язку з тим, що інші більш м`які запобіжні заходи в належній мірі не зможуть запобігти спробам вчинення іншого кримінального правопорушення чи його продовження підозрюваним.

На даний час слідчий суддя вважає, що вказаний в ухвалі ризик на даний час не зменшився, у зв`язку з чим посилання на необхідність підозрюваному працювати і доглядати мати не є підставою для зміни запобіжного заходу.

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя вважає за необхідне у задоволенні клопотання захисника про зміну підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.193, 201, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Головуючий суддя: ОСОБА_1