Справа № 761/62/20
Провадження № 1-кс/761/714/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012744 від 27.12.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

08.01.2020 року до слідчого судді даного місцевого суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського управління поліції ГУ НП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 за погодженням з прокурором ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012744 від 27.12.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Клопотання мотивоване наявністю у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про необхідність застосування саме цього запобіжного заходу з метою запобігання ризикам, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус, зокрема обставини визначені ст. 178 даного Кодексу.
Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст. 7, 17, 25 Закону України «Про наркотичні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995 року, наказу Міністерства охорони здоров`я України №481 від 20.08.2008 року та наказу Міністерства охорони здоров`я України №634 від 29.07.2010 року, з наступними змінами і доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів.
Так, не пізніше 27.12.2019 року, в невстановлений час, ОСОБА_4 в невстановленої особи, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого заборонено кокаїн, після чого вирішив, що вказаний наркотичний засіб, обіг якого заборонено кокаїн, буде зберігати для власного вживання без мети збуту.
Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, ОСОБА_4 27.12.2019 року приблизно о 19 год. 00 хв., прямував повз будинку №73, по вул. Ризькій у м. Києві, де був зупинений працівниками поліції, після чого, під час обшуку особи, в порядку ч.3 ст. 20 КПК України, у ОСОБА_4 виявлено та вилучено два пакети з порошкоподібною речовиною, що згідно висновку експерта, являється наркотичним засобом, обіг якого заборонено кокаїн.
28.12.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.
Слідчий суддя, з`ясувавши у судовому засіданні думку прокурора ОСОБА_3 , який заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав визначених в мотивувальній частині останнього, підозрюваного, який не заперечував проти задоволення клопотання, та з огляду на дійсність передумов, регламентованих п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, дослідивши долучені до клопотання матеріали, приходить до наступного.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України).
При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
У цьому випадку вимоги ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України заявником дотримані, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин, вказаних стороною обвинувачення як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження.
Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний:
- встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, визначені п. 1-2 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу;
- оцінити дані що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 3-11 частини 1 вказаної статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, необхідність застосування особистого зобов`язання слідчий обґрунтовує тим, що наявні вагомі докази, які дають підстави для обґрунтованої підозри особи у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим останній, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, а саме:
переховуватись від органів досудового слідства та /або суду, оскільки ніде офіційно не працює та не навчається, суспільно корисною працею не займається, а також підозрюється у вчиненні середньої тяжкості кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до трьох років;
незаконно впливати на свідків, які надали покази, що вказують на причетність до вчинення ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення шляхом погроз, вмовляння, морального тиску з метою зміни показів, що мають істотне значення для кримінального провадження;
вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з тим, що він ніде офіційно не працює та не навчається, немає постійного джерела прибутку, суспільно корисною працею не займається та вчинив корисливий злочин.
В ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування дії підозрюваного кваліфікуються за ч.1 ст. 309 КК України за викладених в підозрі обставин.
За вказаним фактом відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате досудове розслідування, у процесі якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені вказаного злочину та подано до слідчого судді клопотання про обрання запобіжного заходу.
На час порушеного у клопотанні питання встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Кіровограда, українець, з вищою освітою, офіційно не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.
Підозрюваний, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має типові соціальні зв`язки для особи його віку та статусу, прийнятну репутацію.
Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, 177, п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у Кримінальному процесуальному кодексі України, а тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України суд застосовує тлумачення вказаного терміну Європейським судом з прав людини. Так, «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, п. 32 рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).
Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів щодо пред`явленої підозри з точки зору достатності та взаємозв`язку, вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, а саме: протокол затримання ОСОБА_4 , як особи підозрюваної у вчиненні злочину (а.с. 8-11); протокол огляду місця події (а.с. 14-18); протоколи допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (а.с. 19-36) свідчать про обґрунтованість підозри. Надані докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим йому правопорушенням, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг його вчинити.
Слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Вважає, що у даному конкретному випадку ризики є обґрунтованими, належним чином умотивовані слідчим та прокурором, підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Дані визначені п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними. Було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення фактів наявності у провадженні обставин, визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає частковому задоволенню щодо питання застосування запобіжного заходу як обґрунтоване.
Поряд з цим, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду чи іншого органу державної влади, а також виконувати один або декілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
Слідчий суддя вважає покладення на підозрюваного обов`язків регламентованих п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України є пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірного тягаря для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя вважає, що клопотання органу досудового розслідування про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного підлягає частковому задоволенню з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора та покладенням обов`язків з числа передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України.
В свою чергу, клопотання в частині зобов`язання підозрюваного докласти зусиль до пошуку роботи не підлягає задоволенню, оскільки, прокурором не доведено необхідності покладення на підозрюваного даного виду зобов`язання.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.1-2, 7, 131, 132, 176-179, 193,194, 196, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського УП ГУ НП у місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012744 від 27.12.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
1.Прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
2.Не відлучатись із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3.Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

В іншій частині клопотання відмовити.

Обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, на підозрюваного ОСОБА_4 покласти в межах досудового розслідування на строк до 25 лютого 2020 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що, в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчих, що входять до складу групи слідчих у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: