Справа № 362/425/20
Провадження № 1-кп/362/338/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.06.2020 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарi ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області кримінальне провадження № 620 191 000 000 018 96 від 13.12.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Саварка Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працевлаштованого, учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого,

- 11.01.2020 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 4 ст. 407 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено тривалістю 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , маючи судимість, що в установленому законом порядку не погашена та не знята, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий злочин за наступних обставин.

18 листопада 2019 року о 08 годині 00 хвилин, в умовах особливого періоду, ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, діючи умисно, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_3 .

За згодою всіх учасників судового провадження, у відповідності з нормою ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 визнав свою винність у скоєнні інкримінованого йому злочину та показав суду, що в обвинувальному висновку викладено все вірно і відповідає дійсності. Так, він, дійсно, у день, час, місці та, за обставин вказаних в обвинуваченні не прибув на військову службу з особистих причин.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, які ні ким не оспорюються.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винність обвинуваченого у вчиненому знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні його власними показаннями.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обговорюючи питання про вид і розмір покарання для обвинуваченого, суд, відповідно до статті 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений зареєстрований та постійно проживає у Богуславському районі Київської області, де має позитивну характеристику, офіційно не працевлаштований, неодружений, приймав участь у бойових діях, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, судимий.

Доводи обвинуваченого про те, що він щиро розкаявся у скоєному, суд оцінює критично, оскільки останній у цьому суд не переконав.

Зокрема, під час розгляду справи, судом не встановлено, що обвинувачений дійсно розкаявся у скоєному та щиро жалкує про вчинене.

Так, суд не переконався у тому, що каяття обвинуваченого ґрунтується на належній критичній оцінці своєї протиправної поведінки і характеризується її щирим осудом.

Оскільки даний злочин було вчинено повторно, є очевидним, що обвинувачений лише жалкує з приводу караності вчиненого ним діяння.

Зазначені обставини, на переконання суду об`єктивно свідчать про той факт, що обвинувачений не надав належну оцінку вчиненому ним діянню та своїй суспільно-небезпечній поведінці.

Отже, суд не вбачає будь-яких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину та могли б бути визнані такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які пом`якшують покарання відповідно до статті 66 КК України немає.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до пункту 1 частини першої статті 67 КК України є: вчинення злочину особою повторно.

З урахуванням усіх фактичних обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, наявності обставини, яка обтяжує покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції частини статті КК України, яка передбачає покарання за даний злочин, у вигляді позбавлення волі, як достатнє для виправлення винного, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення, передбачених частиною другою статті 50 КК України цілей покарання.

Підстави для застосування статей 69, 69-1 КК України відсутні.

Також, суд вважає, що немає підстав для застосування ст. 75 КК України, оскільки обвинувачений судимий за вчинення умисного злочину, маючи у встановленому законом порядку не зняту і не погашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин, у зв`язку з чим, на думку суду, беручи до уваги обставини справи та особу винного, його виправлення без відбування покарання неможливе.

Речових доказів у справі немає.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374 КПК України,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки п`ять місяців.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі обчислювати з дати приведення даного вироку у виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини другої статті 394 КПК України, дане судове рішення не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий