Справа № 307/311/20
Провадження № 1-кс/307/319/20
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

26 березня 2020 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні СВ Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 02.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.286 ч.2 КК України.
Вказує на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02 лютого 2020 року, близько 05 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_1 , у порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 «б», та 1.10 (в частині тлумачення поняття «проїзна частина», «смуга руху») Правил дорожнього руху, проїжджаючи в смт. Дубове по вулиці Миру, Тячівського району, рухаючись по правій смузі руху у напрямку с. Калини, Тячівського району, напроти будинку №106, маючи можливість оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху на дорозі з низьким коефіцієнтом зчеплення, виїхав на узбіччя, що призвело до заносу автомобіля і втрати ним керованості, та наступному зіткненню з огорожею, у результаті чого пасажир ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому верхньої третини стегнової кістки, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, закритої травми грудної клітки у вигляді забою легень, множинного перелому кісток миски у вигляді перелому лобкової кістки та сідничної кістки справа із зміщенням уламків та перелому крила крижової кістки справа з зміщенням уламків, перелому поперечного відростку L1 справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи №92 від 25 березня 2020 року відносяться до групи тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 21-го дня, пасажир ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, субдуральної гематоми справа, множинних переломів кісток лицьового черепа з переходом на основу, забою лівої легені, переломів 5-6 ребер справа, множинних переломів кісток миски, а також забійних ран тім`яної ділянки голови справа, підборіддя та лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №103 від 25 березня 2020 року відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як являються небезпечними для життя потерпілого в момент їх спричинення і знаходяться у прямому причинному зв`язку з діями ОСОБА_5 ..

26 березня 2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколом допиту свідка, висновками експертиз, протоколом допиту підозрюваного, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину, а тому просить обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на два місяці.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому не заперечив щодо застосування відносно нього запобіжного заходу в виді домашнього арешту в нічний час доби.
Вивчивши клопотання, суд дійшов наступного висновку.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
ОСОБА_5 підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років і за матеріалами справи підозра ОСОБА_5 обґрунтовано підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами.
Також досудовим слідством встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

А тому з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення ОСОБА_5 він фактично постійно проживає в в АДРЕСА_1 .
Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . у період з 22 години по 6 годину наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:
-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;
-у період з 21 години по 6 годину наступного дня не залишати місце свого проживання будинок в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, протягом строку дії запобіжного заходу,

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 24 години 24 травня 2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.
Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Дубівського ВП Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 26 березня 2020року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1