Справа №127/9364/17
Провадження №1-в/127/23/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Вінницької ВК № 86 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в м. Вінниці, в режимі відеоконференцзв`язку із засудженим ОСОБА_5 , який відбуває покарання в ДУ «Вінницькій ВК № 86», клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав та просив звільнити його умовно-достроково від відбування покарання за вирком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2017 року, в зв`язку з його виправленням.

Представник адміністрації Вінницької ВК №86 - ОСОБА_4 суду пояснив, що кінець строку відбування покарання ОСОБА_5 22.07.2021 року, останньому рішенням комісії установи від 08.10.2019 року не було знайдено підстав для застосування ст. 81 КК України, однак останній має заохочення за третій та четвертий квартал 2019 року.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення клопотання заперечував, враховуючи що згідно матеріалів особової справи засуджений не мав заохочень за час відбування покарання, лише після прийняття комісією установи рішення про відсутність підстав для застосування до нього умовно-дострокового звільнення, ОСОБА_5 отримав два заохочення, що свідчить про ситуативний характер його поведінки з метою покращення свого становища та не доводить його виправлення за такий короткий термін.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше був засуджений і відбував покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна за вироком Староміського районного суду м. Вінниці від 20.06.2008 року за ст. ст. 185 ч.3, 289 ч.2, 186 ч.3, 70 КК України. Був звільнений 24.05.2012 року умовно-достроково, однак до погашення та зняття судимості вчинив новий злочин, передбачений ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за який був засуджений Вінницьким міським судом Вінницької області 16.02.2016 року до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 3 роки. На даний час ОСОБА_5 відбуває покарання у Вінницькій ВК №86 за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2017 року, за яким він засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України під час іспитового строку, із застосуванням ст. 71 КК України, до 4 років 3 місяців позбавлення волі.
З матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 протягом строку відбування покарання, після прибуття його 21.08.2017 року до Вінницької ВК №86, до дисциплінарної відповідальності не притягувався та не заохочувався до 01.10.2019 року, був працевлаштований днювальним в установі відбування покарання, однак згідно характеристики на засудженого потребує постійного нагляду з боку працівників установи, дотримується ввічливих і правомірних взаємовідносин із персоналом з метою поблажливого ставлення до себе, участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає, не прагне до підвищення навчального рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок. Рішенням комісії установи виконання покарання від 08.10.2019 року не було знайдено підстав для застосування ст. 81 КК України до ОСОБА_5 , однак після цього засуджений отримав два заохочення за третій та четвертий квартал 2019 року 01.10.2019 року та 08.01.2020 року відповідно.

Таким чином, суд, враховуючи характеристику ОСОБА_5 за місцем відбування покарання, зважаючи на отримання останнім двох заохочення після рішення комісії установи 08.10.2019 року яким не було знайдено підстав для застосування ст. 81 КК України до ОСОБА_5 через те, що останній не довів своє виправлення, враховуючи незначний час який минув з дня такого рішення та незначний період протягом якого ОСОБА_5 заохочувався 01.10.2019 08.01.2020 року, що свідчить на даний час про ситуативний характер такої позитивної поведінки з метою отримання додаткових пільг у виді умовно-дострокового звільнення, однак не дає суду підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 на даний час своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє перевиховання та виправлення, а тому на час розгляду клопотання не досягнуто мети покарання, передбаченої положеннями ст. 50 КК України, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання засудженого про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50, 81 КК України, ст. ст. 370-372, 376, 537, 539 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення його від відбування покарання - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1