Провадження по справі № 1-кс/522/4754/20

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, який працює депутатом Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000293 від 09.01.2018 року за ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000293 від 09.01.2018 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 185 та ч.3 ст. 27, ч. 5 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що В провадженні слідчого відділу Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000293 від «09».01.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч.5 ст.27, ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 27 ч.2 ст.185, ч.3 ст. 27 ч.5 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 5 ст. 185, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 191, ч. 3 ст. 191 КК України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_7 не бажаючи займатись суспільно-корисною працею, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок вчинення злочинів проти власності, вступивши у злочинну змову з ОСОБА_8 , залучивши як виконавців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 вступивши у змову з іншими невстановленими особами, розробили злочинний план із заволодіння паливно-мастильними матеріалами, що належать регіональній філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та її структурним підрозділам з метою подальшої їх реалізації та розподілення незаконно отриманих коштів між всіма співучасниками.

Кінцевою метою першої частини злочинного плану було підшукування виконавців вчинення крадіжок, транспортних засобів та обладнання.

Кінцевою метою другої частини злочинного плану було підшукання пособників з числа співробітників регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та її структурних підрозділів, за допомогою яких планувалось встановлення місць зберігання паливно-матеріальних цінностей, та їх безпосереднє викрадення.

Кінцевою метою третьої частини злочинного плану було здійснення таємного викрадення паливно-мастильних матеріалів, що належать регіональній філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» та її структурним підрозділам, його подальший збут та отримання неправомірної вигоди.

Приступивши до реалізації першої частини злочинного плану, ОСОБА_8 , у змові з ОСОБА_7 у невстановлений досудовим розслідуванням час, з кола родичів та знайомих залучили до вчинення злочинів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_4 , та останній, своєї чергою також залучив громадянина ОСОБА_11 , які фактично повинні були здійснювати підготовку обладнання та транспортних засобів, безпосереднє здійснення крадіжок паливно-мастильних матеріалів, подальше транспортування та збут.

Також ОСОБА_4 для вчинення злочину було залучено вантажні транспортні засоби, які перебували в його власності та користуванні.

На виконання другої частини злочинного плану ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, залучили невстановлену на теперішній час особу - співробітника виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» регіональної філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» як пособника, який повідомив про можливість здійснення крадіжок дизельного пального з території бази палива зазначеного структурного підрозділу, що розташована за адресою м. Одеса, вул. 2-га Сортувальна, 4, та який взяв на себе обов`язки надавати вказівки та вирішувати питання з іншими співробітниками для безперешкодного здійснення крадіжок, з метою отримання далі частини неправомірної вигоди від продажу викраденого пального.

Виконуючи третю частину приблизно з 23.09.2019 до 28.09.2019, більш точний час не встановлено, невстановлена особа з числа співробітників виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна», організувала умови для безперешкодного викрадення дизельного пального з території даного підрозділу за адресою: м. Одеса, вул. 2-га Сортувальна, 4, про що повідомила ОСОБА_7 , який своєю чергою отриману інформацію та подальші дії обговорив з ОСОБА_8 , вказавши останньому на необхідність інформування та підготовки виконавців злочину, обладнання та транспорту. Так, згідно з розподіленими обов`язками ОСОБА_7 , приблизно цього ж часу, повідомив ОСОБА_4 про план вчинення злочину та необхідність підготовки для цього вантажних транспортних засобів, на яких планувалось перевозити викрадене майно. Своєю чергою ОСОБА_4 надав вказівку залученому ним співучаснику ОСОБА_11 здійснити підготовку двох вантажних автомобілів та причепів з ємностями для транспортування пального.

Крім того, забезпечуючи контроль за виконанням указаної частини злочинного плану, ОСОБА_8 також надав ОСОБА_4 та ОСОБА_11 вказівки для підготовки транспорту, на якому планувалось транспортування викраденого пального, та здійснював контроль за їх виконанням.

Виконуючи свою частину обов`язків, приблизно того ж часу ОСОБА_8 повідомив обставини злочинного плану та надав вказівки, залученому співучаснику - ОСОБА_9 , повідомити ще одного виконавця ОСОБА_10 про необхідність підготувати обладнання та бути готовими до здійснення крадіжки. Зазначені виконавці відповідно до відведених ролей повинні були забезпечити транспортування обладнання для вчинення злочину та здійснювати безпосереднє викрадення пального.

Також, приблизно у вищезазначений проміжок часу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повідомили залученого виконавця ОСОБА_12 , який відповідно до відведеної ролі повинен був здійснювати транспортування обладнання для здійснення крадіжки, забезпечувати його переховування, та виконувати дії, направлені на викрадення майна, про необхідність підготувати обладнання та бути готовим прибути у визначене місце скоєння злочину.

Так, діючи за вказівками організаторів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , 29.09.2019 на прилеглу територію до виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна» за адресою: м. Одеса, вул. 2-га Сортувальна, 4, приблизно о 09:12 прибули громадяни ОСОБА_9 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 з обладнанням для вчинення злочину, а саме шлангами для переливу рідини. Вказана земельна ділянка знаходилась біля бетонного паркану, за яким розташовані ємності, де зберігаються паливно-мастильні матеріали зазначеного виробничого підрозділу. Надалі зазначені особи протягнули шланги для переливу рідини через паркан на територію виробничого підрозділу. Надалі до зазначених осіб прибули громадяни ОСОБА_4 на вантажному автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_1 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_2 , та ОСОБА_11 на вантажному автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_3 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_4 .

Далі вищезазначені громадяни шляхом переливання з ємностей для зберігання палива, розташованих на території виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна», за допомогою шлангу, протягнутого до ємностей вищезазначених вантажних причепів, здійснили викрадання дизельного пального загальним об`ємом 77 780 літрів.

Після заповнення зазначених вантажних причепів, ОСОБА_4 почав транспортування викраденого пального на автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_3 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_4 , а ОСОБА_11 - на вантажному автомобілі «DAF», д/н НОМЕР_1 , з причепом для перевезення нафтопродуктів, д/н НОМЕР_5 , з метою подальшого продажу та розподілення отриманої неправомірної вигоди між всіма співучасниками злочину.

Надалі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 здійснили збирання та транспортування обладнання, за допомогою якого здійснювався злочин.

Станом на 29.09.2019 середньоринкова вартість 1 літру дизельного пального становила 28,25 гривень НБУ.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_7 діючи у змові з ОСОБА_8 , за пособництвом невстановленої особи з числа співробітників виробничого підрозділу служби локомотивного господарства «Локомотивне депо Одеса-Сортувальна», залучивши виконавців ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 організували та здійснили викрадення дизельного пального в кількості 77 780 літрів на загальну суму 2 197 285 гривень НБУ (28,25 х 77 780) з території зазначеного виробничого підрозділу за адресою м. Одеса, вул. 2-га Сортувальна, 4, та що фактично належить Одеській регіональній філії «Одеська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця».

ОСОБА_4 13.03.2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна вчинене за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах.

Враховуючи, що підозрюваний має значні статки, а також, той факт, що йому інкримінуються кримінальні правопорушення із матеріальним збитком на загальну суму понад 2 мільйони гривень, застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не забезпечить у повній мірі виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, окрім цього враховуючи той, факт, що санкція ч. 5 ст. 185 КК України передбачає конфіскацію майна, з метою повного відшкодування збитків в майбутньому необхідно обрати заставу у розмірі 900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Все вищезазначене, на думку слідчого, свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити в повному обсязі, застосувавши до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити здійснювати злочинну діяльність, чим може зашкодити виконанню покладених на неї процесуальних обов`язків. Окрім цього, прокурор просив слідчого суддю встановити розмір застави у розмірі 900 прожиткових мінімумів, оскільки в менших розмірах вона не зможе забезпечити покладених на ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, оскільки пред`явлена підозра є незаконною, ризики, наведені в клопотанні слідчого, прокурором не доведені, ОСОБА_4 має неповнолітню дитину, яку виховує самостійно, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: особисте зобов`язання, чи домашній арешт.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні декількох злочинів, один з яких відноситься до особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні.

Пред`явлена підозрюваному ОСОБА_4 підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом проведення негласної слідчої розшукової дій, візуальне спостереження за особою; протоколом проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо- відео-контроль місця; протоколом проведення негласних слідчих розшукових дій, а саме зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж; протоколом огляду диску; показаннями підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_11 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання його винним, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, що, згідно ст. 183 ч. 2 п. 5 КПК України, дозволяє обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інший злочин.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність вищезазначених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обрані запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_4 тяжкого злочину;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинення вказаного злочину;

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_4 не запобігатиме наведеному ризику.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до приписів ч.1 ст.219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, 13.03.2020 року, то досудове розслідування має бути закінченим до 13.05.2020 року, а тому саме до цього строку слідчий суддя може обрати запобіжний захід.

Відповідно до практики ЄСПЛ, якщо тримання під вартою триває тільки через побоювання, що обвинувачений буде переховуватись від правосуддя, проте його слід звільнити з-під варти, якщо він представить відповідні гарантії, що не переховуватиметься від суду, наприклад внесе заставу (правова позиція, викладена у п.46 рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції»).

Зважаючи на положення ч.3 ст.183 КПК України, а також практики ЄСПЛ, приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, який не має місця реєстрації та проживання на території України, ,беручи до уваги, що у досудовому розслідуванні кримінального провадження проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Здіно ЗУ «Про Державний Бюджет 2020 року» 1 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень, а тому саме з цього розрахунку буде визначена сума застави.

Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, відповідальність за яке передбачає позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна, проте має неповнолітню дитину, а тому вважаю за доцільне визначити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 2 місяці в рамках досудового розслідування, тобто до 12.05.2020 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; провадження по справі 1-кс/522/4754/20.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому ж кримінальному провадженні з приводу обставин вчиненого ним кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт громадянина України, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваному, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою становить 2 (два) місяці та обчислюється з моменту винесення ухвали слідчого судді, тобто з 19.03.2020 року.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 12.05.2020 року включно.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

19.03.2020