Провадження № 1-кп/760/196/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

та обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене 23.12.2015 до ЄРДР за № 0012552, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іллінці Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

встановив:

як вбачається із обвинувального акта 01.12.2015, приблизно о 18:10 год., ОСОБА_7 перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «BMW 535» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по просп. Перемоги зі сторони вул. В. Гетьмана у напрямку пл. Перемоги в місті Києві у другій смузі для руху при наявності чотирьох смуг руху в попутному напрямку зі швидкістю приблизно 80 км/год.
Під`їхавши до електроопори № 111 розташованої по просп. Перемоги ОСОБА_7 , грубо порушуючи та ігноруючи вимоги п.п. 1.5., 2.3. /б/, /д/ , 2.9. /а/, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та рухаючись по вище вказаній проїзній частині, виконавши маневр перестроювання з другої смуги для руху у крайню праву смуги для руху, не дотримався безпечної швидкості та зіткнувся із припаркованим автомобілем «Skoda Superd» д.н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився потерпілий ОСОБА_6 , який в подальшому зіштовхнувся із припаркованим автомобілем «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_3 .
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 95/е від 07.03.2016 у потерпілого ОСОБА_6 були виявленні тілесні ушкодження у вигляді поєднаної черепно-мозкової травми та хлистової травми шиї. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету, могли утворитися 01.12.2015 при транспортній травмі та не є небезпечним для життя та за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) відповідно п.п. 2.2.1./в та 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень»).
Згідно з висновком автотехнічної експертизи № 412ат від 13.06.2016 встановлено, що у ситуації, що склалася безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, водій автомобіля «BMW 535» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватися вимогами пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України та він мав технічну можливість уникнути наїзду на перешкоду, а саме на нерухомий автомобіль «Skoda Superd» д.н.з. НОМЕР_2 шляхом застосування екстреного гальмування.
Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору експерта, є невідповідність дій водія автомобіля «BMW 535» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам пункту 12.3 Правил дорожнього руху України.
Під час керування автомобілем «BMW 535» д.н.з. НОМЕР_1 водій ОСОБА_7 допустив порушення:
п. 1.5 ПДР, згідно якого: «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-п. 2.3 /б/ ПДР, згідно якого: «водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

-п. 2.3 /д/ ПДР, згідно якого: «водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху»;

-п. 2.9 /а/, згідно якого: «водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

-п. 12.3 ПДР, згідно якого: «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Ігнорування водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 1.5; 2.3.б), д); 2.9. а), 12.3 Правил дорожнього руху України, знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди у вигляді зіткнення транспортних засобів та наслідками у вигляді отримання ОСОБА_6 тілесні ушкоджень.
Крім того, в діях водія ОСОБА_7 наявне порушення пунктів 2.1.г), 12.4. Правил дорожнього руху України, які не знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.
Таким чином ОСОБА_7 , який порушив правила безпеки дорожнього руху керуючи транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, підтвердив фактичні обставини, як вони викладені в обвинувальному акті, та заявив клопотання, яке підтримав його захисник адвокат ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження відносно нього на підстав ст.49 КК України.
Прокурор не заперечив щодо задоволення такого клопотання та звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.
Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_5 не заперечили щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за таких підстав, однак при закритті провадження також просили розглянути цивільний позов, який задовольнити в повному обсязі.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, з`ясувавши позицію обвинуваченого та впевнившись у його добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Враховуючи, що злочин невеликої тяжкості вчинений ОСОБА_7 01.12.2015, минуло вже більше трьох років, він підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закриттю.
Крім цього, суд приходить до висновку про необхідність залишення цивільного позову ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої йому внаслідок ДТП без розгляду.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Тому суд вважає, що права потерпілого ОСОБА_6 не порушуються у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності, і він не позбавлений права звернутися із позовом до ОСОБА_7 в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.2 ч.1 ст.49 КК України, ст.284 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього, внесене 23.12.2015 до ЄРДР за № 0012552 - закрити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1