Справа № 487/2144/20
Провадження № 1-кс/487/2580/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді зі скаргою, в якій просила зобов`язати слідчого не пізніше 48 годин після одержання ухвали слідчого судді розглянути її заяву від 07.04.2020р. за вих.№4/БСВ-58; внести відомості з її заяви до ЄРДР та повідомити про результати у встановленій в ст. 214 КПК України формі і строки: вручити пам`ятку про права потерпілого; надати витяг з ЄРДР.
В скарзі ОСОБА_3 зазначено, що вона 07.04.2020р. подала до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві заяву за №4/БСВ-58 про порушення слідчим Другого слідчого відділу СУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 заяву про кримінальні правопорушення з ознаками ч.3 ст. 365, ч.2 ст. 366 КК України.
Виходячи з того, що минув процесуальний 24-годинний строк, встановлений для внесення відомостей до ЄРДР, вчинення інших процесуальних дій, передбачених ст.ст. 214, 55, 60 КПК України, а вона, підозрювана ОСОБА_3 , не отримала у встановлений законом строк повідомлення про виконання положень закону України, вважає це бездіяльністю, прийняттям незаконного рішення, ненаданням ефективних засобів правового захисту у відповідному національному органі та здійснити захист прав підозрюваної в порядку ст.ст. 303-307 КПК України.
До судового засідання ОСОБА_3 не з`явилась, від її представника - адвоката ОСОБА_5 надійшло клопотання про розгляд скарги без участі ОСОБА_3 та її представника.
Слідчий Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, відповідно до якої також просив відмовити в задоволені скарги ОСОБА_3 .
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Виходячи зі змісту ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст. 2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 звернулася до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві з заявою за №4/БСВ-58 від 07.04.2020 про порушення державним службовцем державного органу права на захист. В заяві ОСОБА_3 повідомляла про те, що 06.06.2020р. о 10.00 год. в службовому кабінеті слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_4 в будівлі №18 по вул. Спаська в м. Миколаєві під час виконання положень ч. 3 ст. 295 КПК вона отримала 3 копії клопотань слідчого з 1 додатком до них. В той же час виявилося, що слідчий для слідчого судді надав в Заводський районний суд м. Миколаєва 3 клопотання і до кожного з них окремі 3 томи додатків. На думку ОСОБА_3 ці дії слідчого обмежують її конституційне і охоронюване законом право на захист від обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину. ОСОБА_3 просила вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина; додержання слідчим кримінального процесуального законодавства України, відновити її обмежені права на захист, надати їй 2 томи додатків, які надані слідчому судді і не надані їй; притягнути слідчого до дисциплінарної відповідальності, внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, надати їй витяг з ЄРДР.
Вказана заява надійшла до ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, 08.04.2020р. і зареєстрована за вх. №1017-ПЗ. За результатами розгляду заяви ОСОБА_3 надано відповідь за вих.№05.11/1017-ПЗ від 08.04.2020 року, яку надіслано заявнику поштою.
Слідчий суддя вважає, що заява ОСОБА_3 від 07.04.2020 року, всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, будь-яких об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення злочинних дій за ознаками кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України, виходячи зі складу (об`єктивної та суб`єктивної сторін) зазначених злочинів.
Слідчий суддя вважає, що посилаючись в заяві від 07.04.2020 року на незаконні процесуальні дії та рішення слідчого Другого СВ СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000166 від 14.02.2020 року за ч. 3 ст. 368 КК України, в якому ОСОБА_3 повідомлено про підозру, ОСОБА_3 не позбавлена можливості оскаржувати дії та бездіяльність слідчого у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст. 303 КПК України, або під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами ст.ст. 314-316 КПК. При цьому неотримання, на думку ОСОБА_3 , додатків до клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000166, не є безумовною підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366 КК України. Користуючись правами підозрюваної, ОСОБА_3 має можливість звертатися з клопотаннями до слідчого, який здійснює досудове розслідування, зокрема, про одержання копій поцесуальних документів.
З урахуванням встановленого, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 необґрунтована та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 214, 303-307, 309 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1