Справа № 308/3179/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.05.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000183 від 06.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області суду знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000183 від 06.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою суду від 02.04.2020 року в даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах шістдесяти днів без визначення розміру застави. Строк дії даної ухвали закінчується 29.05.2020 року, включно.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у даному судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , зауваживши, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, та у зв`язку з якими до обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не зменшилися, зокрема, можливість ухилення обвинуваченого від суду, вплив на свідка, якого ще не допитано судом, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

Потерпілий у судовому засіданні підтримав думку прокурора.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, зауваживши на відсутності ризиків, на які вказує сторона обвинувачення. Також захисник наголосив, що його підзахисний сам прийшов до поліції, показав, де знаходиться рушниця та наміру впливати на свідка немає. З урахуванням того, що обвинувачений є пенсіонером, захисник просив застосувати відносно останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Розглянувши клопотання прокурора, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення Європейського суду з прав людини від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції», скарга № 12369/86).
Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу, суд вважає, що передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які враховувалися при обранні ОСОБА_6 запобіжного заходу, а саме: можливість переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на даний час не відпали і продовжують існувати, у зв`язку з чим підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу відсутні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи наявність ризиків у кримінальному провадженні суд виходить з того, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Разом з тим, суд враховує характер висунутого ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, що має підвищений ступінь суспільної небезпеки, наявність якої потребує забезпечення не лише його прав, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особу обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, який не працює, є пенсіонером, а також вік, майновий та сімейний стан. При цьому слід зважити і на тяжкість покарання, яка загрожує обвинуваченому ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у виді позбавлення волі на строк десять років (з урахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України).

Вказані обставини, на думку суду, переконливо свідчать, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідка, якого ще не було допитано у судовому засіданні, такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше його тримання під вартою, а тому, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків та не зможе запобігти спробам вчинити вказані дії.

Таким чином, з урахуванням тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 злочину, даних про особу обвинуваченого, його існуючих соціальних зв`язків, суд дійшов до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, чим тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не дасть змогу дослідити всі обставини кримінального правопорушення у встановлені законом строки, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню та запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

Доводи сторони захисту зазначених висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 196, 331, 369, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою без визначення розміру застави до двох місяців, а саме, до 21 липня 2020 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити Державній установі «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 25 травня 2020 року о 09 год. 45 хв.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3