Провадження № 1-кп/205/266/20
УХВАЛА
16 січня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження № 0003600 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, дітей на утриманні не має, має неповну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично відбуває покарання у ДУ «Дніпровська виправна колонія (№ 89)» за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1А, раніше судимий:

- 26.11.2013 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 5 років, початок строку покарання обчислюється з 04.02.2016 року,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, судимість за який не знята та не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив злочин у сфері обігу наркотичних засобів, а саме у невстановлений час та спосіб ОСОБА_3 , знаходячись на території ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1 А, маючи умисел спрямований на повторне незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежений, а саме «метадон», який знаходився у поліетиленовому прозорому пакеті та був поміщений у паперовий згорток. Після чого, ОСОБА_3 поклав в праву зовнішню кишеню свого жилету паперовий згорток із наркотичним засобом «метадон», тим самим, почав незаконно зберігати при собі наркотичний засіб, для особистого вживання, без мети збуту.

15.11.2019 року приблизно о 15.00 годині ОСОБА_3 , знаходячись на території ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1 А, був зупинений працівниками виправної установи, та на запитання чи є при ньому заборонені до обігу речі та предмети відповів, що має при собі наркотичні засоби. Після цього, працівниками ДУ «ДВК № 89» викликані працівники поліції.

Так, 15.11.2019 року в період часу з 15.40 години до 16.00 години, знаходячись в приміщенні службового кабінету адміністративної будівлі на території ДУ «Дніпровська виправна колонія № 89», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1А, ОСОБА_3 , в присутності двох понятих чоловічої статі, добровільно видав співробітникам поліції з правої зовнішньої кишені жилету, вдягнутого на ньому, паперовий згорток із поліетиленовим прозорим пакетом, заповненим порошкоподібною речовиною білого кольору.

Умисні дії ОСОБА_3 , які виразились у незаконному придбанні та зберіганні, наркотичних засобів без мети збуту, вчиненому повторно, кваліфікуються органом досудового розслідування за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

16 січня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості за умовами якої ОСОБА_3 беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті. Сторони угоди узгодили ОСОБА_3 покарання у вигляді двох років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2013 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі. Сторони надали згоду на призначення узгодженого покарання.

За умовами угоди обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 сторони визначають щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, характеризується з позитивної сторони. Обставиною що обтяжує покарання ОСОБА_3 не встановлено.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив затвердити угоду, посилався на те, що її умови йому зрозуміли, з узгодженим покаранням від згоден, беззастережно визнає вину у пред`явленому обвинуваченні, угоду він укладав добровільно без примусу та у присутності захисника.

Прокурор ОСОБА_4 за захисник адвокат ОСОБА_5 також просили затвердити угоди та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене покарання.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам закону, суд доходить до висновку, що вона не підлягає затвердженню, оскільки її умови не відповідають вимогам Кримінального кодексу України з огляду на наступне.

Сторони узгодили обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді двох років позбавлення волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.11.2013 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді п`яти років двох місяців позбавлення волі.
Проте, узгоджене сторонами угоди покарання, з огляду на застосування положень ч. 1 ст. 71 КК, яке узгоджено в угоді про визнання винуватості, не відповідає вимогам КК України, зокрема загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 відбуває покарання у ДВК № 89 за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області у вигляді п`яти років позбавлення волі. Початок строку покарання визначений з 04 лютого 2016 року, кінець строку 04 лютого 2021 року. Таким чином, невідбута частина покарання ОСОБА_3 на день розгляду угоди складає один рік 12 днів.
Разом з цим, в угоді не визначено, яка частина невідбутого покарання має бути приєднана до призначеного обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у даному кримінальному провадженні. Окрім того, навіть у разі повного приєднання невідбутої частини покарання, у вигляді одного року дванадцяти днів позбавлення волі до узгодженого сторонами угоди покарання за новий злочин у вигляді двох років позбавлення волі, остаточне покарання, яке шляхом повного складання має становити три роки дванадцять днів позбавлення волі не буде відповідати узгодженому сторонами угоди покаранню у вигляді п`яти років двох місяців позбавленню волі.
Також, у порушення вимог ст. 470 КПК, прокурором не у повній мірі враховано характер і тяжкість обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_3 , оскільки в угоді про визнання винуватості зазначено про не встановлення обстави, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, проте відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 такою обставиною зазначений рецидив злочину.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 16 січня 2020 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 не відповідає вимогам закону, що відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 474 КПК України є підставою для відмови у її затвердженні.

Оскільки угода про визнання винуватості була укладена після закінчення досудового розслідування, тобто на стадії судового провадження, у відповідності до ч. 7 ст. 474 КПК України, судове провадження продовжується у загальному порядку. Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 372, 474 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0003600, укладеної 16 січня 2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Судове провадження продовжити у загальному порядку.
Роз`яснити учасникам судового провадження, що повторне звернення з угодою не допускається.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1