ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/202/20

11 березня 2020 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозки Володимирецького району Рівненської області, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянин України, неодруженого, непрацюючого, освіта середня, раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
01 січня 2020 року приблизно о 02.00 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення шляхом вільного доступу через незамкнені на ключ вхідні двері, проник до приміщення літньої кухні в господарстві, яке належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав харчові продукти, а саме: готову м`ясопродукцію «сальтисон» вагою 3,2 кг, вартістю 90 гривень за кілограм, заморожене м`ясо свинини вагою 7,655 кг, вартістю 130 гривень за кілограм, заморожену рибу «Хек» вагою 2,730 кг, вартістю 69 гривень за кілограм, що належали ОСОБА_5 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1471,52 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.185 КК України, тобто умисне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у вчиненому щиро розкаявся .

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч.3 ст. 185 КК України правильна, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) поєднану з проникненням в приміщення.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та повне відшкодування завданих матеріальних збитків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Враховуючи викладене, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його відношення до скоєного злочину, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України ближче до нижньої межі три роки позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо.

Суд, у відповідності до ст.75 КК України та враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який розкаявся у вчиненому та запевнив суд, що він усвідомив свою провину та в подальшому вчиняти подібного не буде, особисте ставлення до вчиненого, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення його волі, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, що буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Крім того, суд вважає необхідним покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки у відповідності до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч.9 ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349, 373-375 КПК України, ст.50,65,66,67,75,76, ч. 3 ст. 185 КК України суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3(три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1(один) рік .

Відповідно до пп. 1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, поклавши здійснення такого нагляду за ОСОБА_4 на орган пробації за місцем його проживання .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази:

- готову м`ясопродукцію «сальтисон», заморожене м`ясо свинини , заморожену рибу «Хек», які передано потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутим по належності.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1