Провадження № - 1кп/201/667/2020
ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0002332 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, не працюючий, не одружений, має на утриманні малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

-30.10.2019 Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до трьох років позбавлення волі зі звільненням від відбуття покарання з випробовуванням зі встановленням іспитового строку два роки;

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 19.09.2019 приблизно о 22-00 годин, знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, з тумбочки, розташованої поряд з ліжком, своєю правою рукою взяв грошові кошти в розмірі 400 гривень двома купюрами номіналом по 200 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 , поклав їх до кишені одягнених на ньому штанів та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному злочині визнав у повному обсязі, надав показання, які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив, що він 19.09.2019 приблизно о 22-00 годин, знаходячись в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , з тумбочки, розташованої поряд з ліжком, своєю правою рукою взяв грошові кошти в розмірі 400 гривень двома купюрами номіналом по 200 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_5 , залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі інші обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним злочину доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який являється злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66, 67 КК України, в судовому засіданні не встановлено, а його каяття висловлене у судовому засіданні не є щирим.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових злочинів, обвинуваченому слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним його обставинам, даним про особу обвинуваченого.

Враховуючи, що ОСОБА_6 був засуджений вироком Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 30.10.2019, то суд вважає за необхідне після призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України призначити покарання за ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 30.10.2019.
Підстав для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті суд не вбачає.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого та обставини злочину, що описано вище, суд приходить до висновку, що обвинувачений може стати на шлях виправлення без відбування покарання, а тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробовуванням.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком більш суворим покаранням призначеним вироком Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 30.10.2019 у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1