Провадження № 11-сс/4820/536/19
Категорія: ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі :

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

слідчого ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщенням Богунського районного суду міста Житомира матеріали кримінального провадження №0000344 від 25 квітня 2019 року, за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2019 року,

у с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року задоволено клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 05 жовтня 2019 року під час затримання ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Samsung чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Renault Megane» № НОМЕР_1 та посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 ; грошові кошти у національній валюті у сумі 1193 грн., купюрами з наступними номерами та серіями: УЙ 9026966, УД 0156873, МД 7171552, ФЗ 4585081, ЧЄ 974634, ЮД 5972582, ЦВ 0133325, ЮІ 1616654, УП 0956864, УТ 0304218; дві банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; службове посвідчення на ім`я ОСОБА_9 ; талон на бензин; банківські чеки; грошові кошти у національній валюті номіналом по 500 грн. у сумі 8 000 грн. з наступними серіями та номерами купюр: МБ 6439573, МВ 2445794, МБ 7192325, ФД 3751705, ЗБ 0170924, ЗД 0042036, УГ 7129834, ЗД 4684081, ФЗ 0983771, ФЗ 8293922, СГ 3935123, ЛБ 3159238, МВ 6605298, БР 3204320, ФГ 955993, МБ 4497646; 6 паперових згортків в поліетиленовому пакеті; паперовий аркуш з чорновими записами; шляхом тимчасового позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вищевказаного майна.

Слідчий суддя місцевого суду мотивував своє рішення тим, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що майно, яке було вилучено 05 жовтня 2019 року під час затримання ОСОБА_9 , має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, враховуючи положення ст.ст.170, 171 КПК України, а саме, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Тому, відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_8 просив ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 09 жовтня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 05 жовтня 2019 року під час затримання ОСОБА_9 відмовити.

Захисник уважав, що ухвала слідчим суддею винесена з істотним порушенням вимог КПК України, а тому підлягає скасуванню.

На думку апелянта, згідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасового вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так, згідно ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, повертає його прокурору та встановлює строк в 72 години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Звертав увагу на те, що особистий обшук ОСОБА_9 проводився 05 жовтня 2019 року о 20 годині 38 хвилин. А з клопотанням про накладення арешту слідчий звернувся до суду лише 08 жовтня 2019 року, тобто з порушенням строків, чітко визначених відповідною нормою КПК України.

Таким чином, мають місце процесуальні порушення норм КПК України при зверненні слідчим з клопотанням про накладення арешту на речі, вилучені під час вищевказаного обшуку.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя не надав наведеним обставинам належної правової оцінки та прийшов до помилкового висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно, зазначене у ньому.

Апелянт прийшов до висновку, що слідчий суддя дійшов помилкового висновку про наявність достатніх підстав вважати, що вказані в ухвалі речі та документи (особисті документи, в тому числі право керування транспортними засобами, якого він не позбавлений) відповідають критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України (є знаряддям вчиненого кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій), оскільки будь-яких даних про те, що вилучене при особистому обшуку майно, є доказом злочину, слідчим слідчому судді не надано.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; в режимі відеоконференції прокурора; слідчого в заперечення доводів, викладених у апеляційній скарзі захисника; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з матеріалів, 08 жовтня 2019 року слідчий Другого слідчого відділу управління територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням погодженим з прокурором ОСОБА_10 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 05 жовтня 2019 року під час затримання ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон Samsung чорного кольору; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Renault Megane» № НОМЕР_1 та посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 ; грошові кошти у національній валюті у сумі 1193 грн., купюрами з наступними номерами та серіями: УЙ 9026966, УД 0156873, МД 7171552, ФЗ 4585081, ЧЄ 974634, ЮД 5972582, ЦВ 0133325, ЮІ 1616654, УП 0956864, УТ 0304218; дві банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; службове посвідчення на ім`я ОСОБА_9 ; талон на бензин; банківські чеки; грошові кошти у національній валюті номіналом по 500 грн. у сумі 8 000 грн. з наступними серіями та номерами купюр: МБ 6439573, МВ 2445794, МБ 7192325, ФД 3751705, ЗБ 0170924, ЗД 0042036, УГ 7129834, ЗД 4684081, ФЗ 0983771, ФЗ 8293922, СГ 3935123, ЛБ 3159238, МВ 6605298, БР 3204320, ФГ 955993, МБ 4497646; 6 паперових згортків в поліетиленовому пакеті; паперовий аркуш з чорновими записами; з метою забезпечення речових доказів, запобігання можливості пошкодження, псування, знищення чи відчуження такого майна, з подальшою можливістю застосування конфіскації такого майна.

Так, у провадженні слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, перебувають матеріали досудового розслідування №0000344 від 25 квітня 2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_9 підозрюється в тому, що у період вересня-жовтня ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді начальника 1-го міжрайонного сектору Управління протидії наркозлочинності Головного управління Національної поліції в Житомирській області, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Зокрема, ОСОБА_9 підозрюється в тому, що, будучи працівником поліції, знехтував вимогами ЗУ «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України», ЗУ «Про національну поліції» та вчинив злочинні дії, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин за наступних обставин.

Зокрема, 11 вересня 2019 року, близько 21 години на розі вулиць Раскової та Житомирської у місті Бердичеві Житомирської області ОСОБА_9 передав (збув) ОСОБА_11 речовину рослинного походження упаковану в один поліетиленовий пакет білого кольору та один поліетиленовий пакет жовтого кольору, яка відповідно до висновку експерта №8.6-0766:19 від 23 вересня 2019 року є особливо небезпечним наркотичним засобом маковою соломою масою 86,15 г. та 20,86 г. відповідно, за що 30 вересня 2019 року отримав від ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 500 грн.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на збут наркотичних засобів, 05 жовтня 2019 року близько 20 години 25 хвилин, на розі вулиць Раскової та Котляревського у місті Бердичеві Житомирської області ОСОБА_9 повторно передав (збув) ОСОБА_11 паперовий згорток білого кольору в якому міститься невстановлена на даний час досудовим розслідуванням речовина (зі слів ОСОБА_9 - метадон), який відповідно до наказу МОЗ України від 01 серпня 2000 року №188 є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено, після чого злочинна діяльність ОСОБА_9 була припинена внаслідок його затримання працівниками правоохоронних органів.

Слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, 05 жовтня 2019 року л 20 годині 38 хвилин, за адресою: вулиця Котляревського, 1, місто Бердичів, Житомирської області у кримінальному провадженні №0000344 від 25 квітня 2019 року, ОСОБА_9 затримано у порядку, передбаченого ст.ст.208-209 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Під час затримання у присутності понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 слідчим проведено особистий обшук ОСОБА_9 .

06 жовтня 2019 року постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_6 , вилучені речі та грошові кошти визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000344, так як вони являються матеріальними об`єктами, та мають значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що, розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, слідчий суддя місцевого суду обґрунтовано дійшов до висновку, що зазначене майно є речовим доказом, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх пошкодження, знищення, відчуження виникла необхідність в накладенні арешту на дане майно.

Однак, слідчий суддя дослідив не всі обставини вказаного кримінального провадження, що мають значення для вирішення питання про накладення арешту, не врахував всі наслідки арешту майна.

Колегія суддів приходить до висновку, що обґрунтованими є доводи та посилання у апеляційній скарзі захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про те, що слідчий суддя місцевого безпідставно та необґрунтовано наклав арешт на належне на праві власності майно, а слідчий порушив ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, де зазначається, що будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Колегія суддів погоджується з таким твердженням підозрюваного та його захисника в частині накладення арешту на транспортний засіб «RENAULT MEGANE», номер кузову НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 .

Так, відповідно до ч.1 ст.173 КПК України, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна, для прийняття обґрунтованого рішення, місцевий суд повинен був урахувати: правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Поряд з цим, в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді не вказано, які конкретно відомості, сліди може містити чи містять арештований транспортний засіб «RENAULT MEGANE», номер кузову НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 та документи до нього, а також яким чином та яка потреба у накладенні арешту шляхом саме у виді тимчасового позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.

Як вказував підозрюваний та його захисник, у вказаному кримінальному провадженні члени сім`ї ОСОБА_9 не мають статусу підозрюваних чи обвинувачених і не мають наміру приховувати, пошкоджувати, псувати, знищувати, передавати чи відчужувати вищевказаний транспортний засіб «RENAULT MEGANE», який придбаний ОСОБА_9 у законний спосіб, належить на праві власності та немає злочинного походження.

Підозрюваний посилався на те, що наразі у нього є необхідність у вказаному власному транспортному засобі, саме у його використанні.

У нього на утриманні перебувають двоє дітей та дружина, і автомобіль є єдиним засобом пересування, також ним користуються його батьки, а тому просить повернути автомобіль та відповідно свідоцтво про його реєстрацію та посвідчення водія.

Також під час затримання ОСОБА_9 було вилучено талон на бензин. Вказаний талон на бензин, був виданий за місцем роботи підозрюваного і за словами останнього підлягає звітності.

Колегія суддів приходить до висновку, що наразі не має потреби накладати арешт на вказаний талон.

Тому, на думку колегії суддів, у цій частині апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо законності і обґрунтованості накладення арешту на інше майно та про порушення слідчим норм ч.5 ст.171 КПК України, бо клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно подано слідчому судді Хмельницького міськрайонного суду та зареєстровано 07 жовтня 2019 року (Вх.№54142 від 07.10.2019 р.), тобто не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника частково знайшли своє підтвердження, тому є підстави для скасування ухвали слідчого судді та часткового задоволення клопотання слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у місті Хмельницькому.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422, 423 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2019 року про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 05 жовтня 2019 року під час затримання ОСОБА_9 , за адресою АДРЕСА_1 , скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у місті Хмельницькому ОСОБА_6 задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, а саме на: мобільний телефон Samsung чорного кольору; грошові кошти у національній валюті у сумі 1193 грн., купюрами з наступними номерами та серіями: УЙ 9026966, УД 0156873, МД 7171552, ФЗ 4585081, ЧЄ 974634, ЮД 5972582, ЦВ 0133325, ЮІ 1616654, УП 0956864, УТ 0304218; дві банківські картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 та «ПриватБанк» № НОМЕР_4 ; службове посвідчення на ім`я ОСОБА_9 ; банківські чеки; грошові кошти у національній валюті номіналом по 500 грн. у сумі 8 000 грн. з наступними серіями та номерами купюр: МБ 6439573, МВ 2445794, МБ 7192325, ФД 3751705, ЗБ 0170924, ЗД 0042036, УГ 7129834, ЗД 4684081, ФЗ 0983771, ФЗ 8293922, СГ 3935123, ЛБ 3159238, МВ 6605298, БР 3204320, ФГ 955993, МБ 4497646; 6 паперових згортків в поліетиленовому пакеті; паперовий аркуш з чорновими записами; шляхом тимчасового позбавлення права на їх відчуження, розпорядження та користування, з метою запобігання можливості пошкодження, псування, знищення, перетворення, передачі, відчуження вищевказаного майна.

У задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у місті Хмельницькому ОСОБА_6 в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу «Renault Megane» № НОМЕР_1 ; посвідчення водія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 ; талон на бензин - відмовити та повернути їх ОСОБА_9 .

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3