ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №639/8464/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1618/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.5 ст.72 КК України
УХВАЛА
Іменем України
16 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.01.2020 стосовно ОСОБА_7 , -
ВСТАНОВИЛА:
Вищевказаною ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, за період з 20.03.2018 року по 29.10.2019 року на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Приймаючи вказане рішення районний суд послався на те, що злочини, за які засуджений ОСОБА_7 , згідно вироку Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України, були вчинені починаючи з 29.11.2017 року.
Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_7 засуджений за злочини, які було вчинено після 21.06.2017 року, то не має правових підстав для зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
В апеляційній скарзі засуджений просить вищевказану ухвалу скасувати та зарахувати строк попереднього ув`язнення за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року) за весь період перебування його під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який підтримав апеляційну скаргу та просив суд зарахувати увесь строк попереднього ув`язнення, з`ясувавши позицію прокурора, який вважав, що апеляція задоволенню не підлягає, а рішення районного суду є законним та справедливим, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.
Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.
24 грудня 2015 року набрала чинності нова редакція ч.5 ст.72 КК України, викладена Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року за №838-VIII. Зазначеною нормою передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а у разі призначення судом іншого покарання, ніж позбавлення волі, - також передбачено переведення строку попереднього ув`язнення у строк позбавлення волі за вищевказаним співвідношенням та переведення визначеного строку позбавлення волі в інший призначений вид покарання до співвідношення, визначеного ч.1 ст.72 КК України.
Як свідчать матеріали кримінального провадження та випливає з ухвали суду (т.1 а.с.13) ОСОБА_7 засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 27.11.2018 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання рахується з 27.12.2017 року.
Як вбачається з матеріалів справи вказаним вироком ОСОБА_7 був засуджений за злочини, що були вчинені починаючи з 29.11.2017 року.
Колегія суддів зазначає, що в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі №663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання).
Згідно пунктів 105-107 вказаної постанови Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч.2 ст.5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Колегія суддів зазначає, що 21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII від 18.05.2017 року, згідно якого норму ч.5 ст.72 КК України викладено в новій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті».
На підставі, суд апеляційної інстанції вважає, що оскільки ОСОБА_7 засуджений за злочини, які було вчинено після 21.06.2017 року, то суд першої інстанції законно та обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про зарахування засудженому ОСОБА_7 строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України №838-VIII від 26.11.2015 року).
Таким чином, висновки суду першої інстанції, за переконанням колегії суддів, повністю підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому немає підстав для зміни чи скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.01.2020 стосовно ОСОБА_7 , - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді