Справа №636/1799/20
Провадження №1-кс/636/530/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2020 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000540 від 17.05.2020 року, порушеного за ст. 185 ч. 1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000540 від 17.05.2020 року, порушеного за ст. 185 ч. 1 КК України.
Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 16.05.2020 року до ЧЧ Чугуївського ВП надійшло повідомлення про те, що в кар`єрі, який знаходиться неподалік від с. Коробочкіне та с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області, невстановлена особа незаконно видобуває пісок. При виїзді на місце події слідчо-оперативною групою встановлено, що на відстані 2 кілометрів від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області у кар`єрі виявлено навантажувач фронтальний Т-156 з д/н НОМЕР_1 , за кермом якого знаходився ОСОБА_5 . Крім того було встановлено, що за допомогою вказаного навантажувача, останній здійснював навантаження піску на причіп 2ПТС-6 з д/н НОМЕР_2 . Загальний об`єм навантаженого піску становив 3 м. куб.

В ході проведення ОМП 16 травня 2020 року у кар`єрі, що знаходиться на відстані 2 кілометрів від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області виявлено та вилучено:

- навантажувач фронтальний Т-156, д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- причіп 2ПТС-6, д/н НОМЕР_2 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ;

- ключ від навантажувача фронтального Т-156.

Таким чином в ході огляду місця події виявлено та вилучено засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення - транспортний засіб, причіп та ключ.

Зважаючи на результати першочергових слідчих дій було встановлено достатньо об`єктивних даних, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна, крадіжка.

З метою отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, зібрання доказів, для встановлення винних осіб до вчинення злочину за вказаних обставин, подальшого встановлення інших осіб, що причетні до злочину, а також уточнення відомостей стосовно часу, місця та дати скоєння злочину, виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна.

Зважаючи на зазначене, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у зв`язку з чим потрібно накласти арешт на тимчасово вилучене майно, згідно переліку та з метою подальшого детального дослідження та призначення відповідних експертиз.

17.05.2020 року на підставі ст. ст. 100, 98, 110 КПК України вказане майно визнано речовими доказами.

Таким чином, з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також встановлення істини у даному кримінальному провадженні, прокурор й звернувся до суду з вказаним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор та слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити. Пояснили, що ОМП проводився відповідно до вимог КПК України, під час огляду виявлене та вилучене майно, зазначене в клопотанні, складений Протокол ОМП, який самим ОСОБА_5 підписаний та жодних заперечень від нього не надходило. Дійсно зазначений ОМП, як передбачено ст. 214 КПК України був проведений до внесення відомостей про злочин до ЄРДР і після його проведення наступного дня в ЄРДР внесені відомості за ст. 185 ч. 1 КК України. Станом на теперішній час слідство триває та проводяться всі необхідні слідчі дії. В протоколі ОМП зазначено, що під час огляду місцевості виявлений в тому числі і причіп з піском, загальний об`єм піску становив 3 куб. м.
Власник вилученого під час ОМП 16.05.2020 року майна ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечували, посилалися на те, що в діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину взагалі, під час ОМП слідчим не встановлене точне місце виявлення та вилучення майна, неправильно зазначене прізвище власника транспортного засобу, ОМП був проведений до внесення відомостей до ЄРДР, також слідчий провів без ухвали про дозвіл слідчого судді на обшук та без дозволу ОСОБА_5 огляд його транспортного засобу, після чого не звернувся з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді, огляд проводився без понятих, копія протоколу власнику майна не вручалася, в рамках цього провадження ОСОБА_5 лише свідок, сам предмет злочину пісок не вилучений, а відтак взагалі відсутній склад злочину. Крім того, на думку адвоката, в самому клопотанні слідчим не доведено необхідності арешту та наявності ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 ст. 170 КПК України.
Вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до витягу з кримінального провадження від 18.05.2020 року за №0000540 від 17.05.2020 року 16.05.2020 року на відстані 2 кілометрів від с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку піску.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.05.2020 року, проведеного у кар`єрі, що знаходиться на відстані 2 кілометрів від с. с. Леб`яже Чугуївського району Харківської області,було виявлено та вилучено:

- навантажувач фронтальний Т-156, д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- причіп 2ПТС-6, д/н НОМЕР_2 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ;

- ключ від навантажувача фронтального Т-156.

Копія свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 вказує на те, що власником навантажувача фронтального, р/н НОМЕР_1 , марки Т-156, 1990 року випуску є ОСОБА_5 .

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_4 , причіп, р/н НОМЕР_2 , марки 2ПТС-6, 2015 року випуску належить ОСОБА_5 .

Постановою від 17.05.2020 року виявлені та вилучені предмети під час огляду місця події 16.05.2020 року слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 визнані речовими доказами в кримінальному провадженні за №40000540 від 17.05.2020 року, порушеного за ст. 185 ч. 1 КК України.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.
При цьому клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено, випливає зі змісту ч. 5 ст. 171 КПК України.
Зі змісту клопотання слідує, що вказане в клопотанні майно було вилучене під часогляду місця події, проведеного 16.05.2020 року та в строк, передбачений ч. 5 ст. 171 КПК України спрямовано прокурором до суду поштою.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.
Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.
Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню, оскільки навантажувач фронтальний, причіп та ключ від навантажувача, виявлені та вилучені під час складання протоколу огляду місця події 16.05.2020 року мають значення для подальшого розслідування кримінального провадження, порушеного за ст. 185 ч. 1 КК України, є речовими доказами, а відтак для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з метою забезпечення збереження речових доказів - є необхідність в арешті вказаних речей.
Накладення арешту на майно з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, не вимагає обов`язкової наявності у кримінальному провадженні обгрунтованої підозри чи цивільного позову. Арешт майна з вказаної підстави по суті є формою забезпечення доказів і самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна і, на відміну від інших правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Статтею 185 ч. 1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Враховуючи, що на вказаному транспортному засобі з причіпом здійснювалося незаконне видобування піску з кар`єру, існують достатні підстави вважати, що вказаний навантажувач, причіп та ключ до навантажувача відповідають критеріям речового доказу у зазначеному кримінальному провадженні. Правові підстави для видобування та перевезення піску мають бути з`ясовані під час подальшого досудового розслідування, тому на цей час, з огляду на кваліфікацію кримінального правопорушення, доцільним буде застосування такого заходу забезпечення провадження, як арешт.
Разом з тим, у клопотанні прокурор не зазначає в якій спосіб слід арештувати зазначене майно. Слідчий суддя приймає до уваги, що факт знаходження піску в цьому транспортному засобі зафіксований у протоколі ОМП та не заперечується власником майна, тому підстав для застосування найтяжчого способу арешту майна не має.
З урахуванням зазначеного, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає застосувати в даному випадку найменш обтяжливий спосіб арешту, а саме встановлення заборони на його відчуження.
Слідчий суддя звертає увагу на те, що якщо в подальшому відпаде потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження або в обмеженні права користування чи відчуження вказаним майном, а так само і порушення органом досудового розслідування принципу розумних строків, власник майна або його представник може звернутися до слідчого судді в порядку ст. 174 КПК України з клопотанням про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0000540 від 17.05.2020 року, порушеного за ст. 185 ч. 1 КК України задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, виявлене та вилучене 16.05.2020 року під час огляду місця події, кар`єру, що знаходиться на відстані 2 кілометрів від с. Леб`яже Чугуївського райцону Харківської області, а саме:

- навантажувач фронтальний Т-156, д/н НОМЕР_1 , 1990 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ;

- причіп 2ПТС-6, д/н НОМЕР_2 , 2015 року випуску, власником якого є ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ;

- ключ від навантажувача фронтального Т-156, шляхом заборони його відчуження, повернути його власнику, у якого майно було вилучене, а саме ОСОБА_5 , з попередженням його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1