Справа № 138/847/20
Провадження №11-кп/801/617/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7
та його захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

До Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке мотивоване тим, що засуджений протягом строку відбування покарання довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

Розглянувши клопотання, суд першої інстанції відмовив в його задоволенні за недоведеності виправлення засудженого.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, просить його скасувати та постановити нову ухвалу, якою звільнити його умовно-достроково від відбування покарання. Свої вимоги мотивує тим, що всі стягнення, застосовані до нього адміністрацією установи, були тільки на початку періоду відбування покарання, коли він ще лише знайомився з правилами внутрішнього розпорядку. За час відбування покарання має три заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, працює на промисловій зоні, а саме на дільниці «стрічкова пилорама».

Заслухавши суддю - доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Висновок суду про необхідність відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_7 обґрунтований, відповідає вимогам ст. 81 КК України, ч.1 ст. 6 КВК України та узгоджується з роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Так, згідно ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-достроково звільнити особу від відбування покарання можливо за умови, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, обов`язковими показниками, за якими суд може констатувати, що людина виправилася, є чітко визначені в ч. 2 ст. 81 КК України, критерії: сумлінна поведінка засудженого та сумлінне ставлення до праці.
У ході судового розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 відбув більше 2/3 строку покарання, призначеного вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 09.08.2017 та підпадає під застосування п.2 ч. 3 ст. 81 КК України.

Згідно характеристики на засудженого, ОСОБА_7 за місцем відбування покарання характеризується посередньо, працевлаштований робітником до майстерні до стрічкової пилорами та потребує контролю з боку представників адміністрації установи при виконанні дорученої роботи, має три заохочення адміністрацією установи, однак своєю поведінкою та ставленням до праці не довів того, що він став на шлях виправлення, про що свідчать допущені ним порушення: 28.11.2017 за порушення розпорядку дня, 01.12.2017 та 07.12.2017 за відмову від прибирання. Крім того, ОСОБА_7 не завжди приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, до програми диференційованого виховного впливу відноситься формально.

Також суд вірно взяв до уваги, що рішенням комісії Державної установи Могилів-Подільська виправна колонія (№114)» 16.03.2020 було відмовлено ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненню від відбування покарання у зв`язку з тим, що він не довів того, що став на шлях виправлення.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 не досяг ступеня виправлення, визначеного вимогами ст. 81 КК України та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4