Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/331/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2019 за № 0005236, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, номер картки фізичної особи платника податків невідомий, який здобув середню спеціальну освіту, працює майстром у ТОВ «Профохорона», неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 18.09.1995 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 81; ч. 3 ст. 140; ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

- 12.12.2000 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 140; ч. 2 ст. 140 ст. 17; ч. 1 ст. 145; ч. 2 ст. 1961; ч. 1 ст. 193; ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна;

- 06.07.2010 Шевченківським районним судом міста Києва за ст. 395 КК України до покарання у виді арешту на строк 5 місяців;

- 03.03.2012 Шевченківським районним судом міста Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 16.01.2013 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185; ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 20.07.2019 в період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, бульв. Ромена Роллана, 5/8, 2-ий під`їзд, на сходинковому майданчику між сьомим та восьмим поверхами, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 .

Так, 20.07.2019 в період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою вчинення крадіжки чужого майна, зайшов до під`їзду № 2 будинку № 5/8 по бульв. Р.Роллана в м. Києві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 почав підніматись по сходах вказаного під`їзду і, перебуваючи в приміщенні загального коридору між сьомим та восьмим поверхами, діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, повторно таємно викрав чуже майно, а саме: мобільний телефон «Самсунг Гелексі Айс 2» білого кольору, вартістю 800 грн, в корпусі якого знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 30 грн, на рахунку якої грошових коштів не було, та мобільний телефон «Bluboo D2» чорного кольору, вартістю 2800 грн в силіконовому чохлі, вартістю 100 грн, в корпусі якого була сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 30 грн, на рахунку якої грошових коштів не було, а всього майна на загальну суму 3660 грн.

Заволодівши в такий спосіб чужим майном, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік разом з викраденим майном, однак незабаром був викритий та затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачуєтсья у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та підтвердив обставини вчинення ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету його вчинення, та показав, що він 20.07.2019 зранку, приблизно о 12 год. 00 хв. зайшов до свого знайомого в гості, який проживає у АДРЕСА_2 , у 2-му під`їзді. Піднімаючись сходами він побачив на сходинковому майданчику між сьомим та восьмим поверхами два мобільні телефони, які лежали на підвіконні. Дані мобільні телефони він вирішив викрасти. Забравши мобльні телефони він один з них здав у ломбард, а інший продав перехожому. Також показав, що цивільний позов, заявлений ОСОБА_5 , на суму 3660 грн 00 к. він визнав в повному обсязі. Просив не карати його суворо.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні просила в повному обсязі задовольнити цивільний позов до ОСОБА_3 про стягнення майнової шкоди в розмірі 3660 грн., а також показала, що 20.07.2019 приблизно об 11 год. 00 хв. вона з іншими мешканцями фарбувала під`їзд. Оскільки в одязі, в який вона була одягнута, не було кишень, то вона два своїх мобільні телефони «Самсунг Гелексі Айс 2» білого кольору та «Bluboo D2» чорного кольору поклала на чисте підвіконня. В цей час у під`їзд зайшов ОСОБА_3 , якого вона раніше бачила. Інші особи у під`їзд не заходили. Після того як ОСОБА_3 пішов, вона побачила, що її мобільні телефони зникли.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.
Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілу ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 20.07.2019 в період часу з 11 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв., знаходячись на сходинковому майданчику між сьомим та восьмим поверхами в другому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яке належить потерпілій ОСОБА_5 , повторно, а тому його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, суд не приймає до уваги таку обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 як щире каяття, на яку посилаються прокурор та обвинувачений, виходячи з такого.

Відповідно до постанови ВС від 22.03.2018 у справі № 759/7784/15-к «щире каяття», «розкаяння» передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Разом з тим, всупереч твердженням прокурора та обвинуваченого, у матеріалах справи відсутні дані на підтвердження того, що обвинувачений відшкодував збитки потерпілій чи хоча б намагається це зробити, враховуючи той факт, що з моменту вчинення злочину сплило більше ніж 6 місяців.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є рецидив злочинів.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є середньої тяжкості; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, працює, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра та під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше неодноразово судимий в тому числі і за злочини проти власності.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 185 України в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. 128, 129, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої злочином, задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_5 майнову шкоду в розмірі 3660 (три тисячі шістсот шістдесят) грн 00 к.

Речові докази:

- диск з фрагментами відеозапису із камер відеоспостереження, встановлених в приміщенні ПТ «Ломбард» Кредит Юніон», який прилучений до матеріалів кримінального провадження № 0005236, - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1