Справа № 216/43/19
Провадження № 1-кп/177/33/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.04.2020
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002108 від 13.11.2018 щодо ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого,
адвоката ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В:
Криворізьким районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 121 КК України.
Прокурор у судовому засіданні звернувся з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 . Обґрунтовував його тим, що справа розпочата слуханням, однак з об`єктивних причини остаточне судове рішення у справі не ухвалено, усіх свідків, так само, як і обвинуваченого, не допитано. При цьому, звертає увагу на особу обвинуваченого, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення, не працює, притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти життя та здоров`я дюдини, а тому, просив продовжити ОСОБА_3 строк тримання під вартою до 60 діб.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_5 при вирішенні вказаного клопотання покладалися на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.11.2018 до ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався під час судового розгляду, востаннє ухвалою Криворізького районного суду від 03.03.2020, зі строком дії до 01.05.2020 включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали суду про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Суд враховує, що на даний час залишаються ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на існування яких вказує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти життя особи, раніше неодноразово судимий, вчинив новий злочин, маючи не зняті та не погашені судимості, не працює, джерел доходів для існування не має, не одружений, утриманців не має, що вказує на відсутність сталих соціальних зв`язків та свідчить про можливість останнього переховуватися від суду, а також вчинити нові злочини. На даний час, з об`єктивних причин, всі свідки у судовому засіданні не допитані, у зв`язку з чим, обвинувачений може впливати на вказаних учасників.
Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 331, 392 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні №0002108 від 13.11.2018, на 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.06.2020 включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення копії ухвали, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: