Справа № 308/3179/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2020 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000183 від 06.02.2020 року, про обвинувачення:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Худльово, Ужгородський район, Закарпатська область, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, пенсіонера, розлученого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000183 від 06.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України.

Згідно з пред`явленим обвинуваченням 06.02.2020 року, приблизно о 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повернувшись додому за місцем свого проживання, на подвір`ї дворогосподарства зустрів чоловіка його рідної сестри ОСОБА_9 ОСОБА_8 , який також проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та сусіда ОСОБА_10 .

Між вказаними особами на ґрунті неприязних відносин виник конфлікт, який супроводжувався взаємними образами, в процесі якого ОСОБА_6 пішов до прибудови будинку за місцем проживання, взяв мисливську гладкоствольну рушницю, калібру 16 мм, з маркуванням ствола НОМЕР_1 , а також тринадцять патронів до неї, двома з них він одразу зарядив рушницю та приблизно о 16 год. 40 хв. вийшов на подвір`я за адресою проживання в АДРЕСА_1 , де в той час там знаходився лише ОСОБА_8 .

ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, тримаючи в руках мисливську гладкоствольну рушницю, направивши її ствол в бік потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснив прицільний постріл в область грудної клітки зліва, маючи на меті позбавлення життя останнього, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, проте злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_6 схибив, завдавши ОСОБА_8 вогнепальне непроникаюче поранення грудної клітки зліва.

Після здійснення пострілу з будинку вийшла ОСОБА_9 , яка надала невідкладну медичну допомогу ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 покинув місце події в напрямку вул. Антонівська с. Худльово Ужгородського району.

В подальшому ОСОБА_8 каретою швидкої допомоги був доставлений та госпіталізований до травматологічного пункту КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, з попереднім діагнозом: вогнепальне непроникаюче поранення грудної клітки зліва.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 76 від 13.03.2020 року на момент судово-медичного обстеження на тілі ОСОБА_8 , виявлено скріплену 1-м вузловим швом рану на шкірних покривах бокової поверхні грудної клітки зліва по під пахвинних лініях в проекції 10 ребра. Згідно з даними медичної документації у нього встановлено діагноз: «Вогнепальне не проникаюче поранення лівої бокової поверхні тулуба». Виходячи з вищевказаного дане тілесне ушкодження могло виникнути в результаті дії вогнепального снаряду, при одноразовому пострілі з вогнепальної зброї, при цьому, найбільш імовірно, потерпілий міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положенні, повернутий спиною до джерела спричинення тілесних ушкоджень. По давності виникнення, згідно з даними медичної документації, вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 06.02.2020 року, і не суперечать обставинам справи. Виключена можливість спричинення даних тілесних ушкоджень в результаті падіння з висоти власного росту Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6, але менше 21 дня, і по цій ознаці згідно з п. 2.3.3 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, стороною обвинувачення ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, а саме: закінчений замах на вбивство закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

У справі проведено судовий розгляд, дебати, обвинувачений ОСОБА_6 висловив останнє слово та 03.07.2020 року суд негайно вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий оголосив присутнім у залі судового засідання.

Під час перебування у нарадчій кімнаті у суду виникла необхідність з`ясування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи та ухвалення законного, обґрунтованого і вмотивованого судового рішення. Без з`ясування цих обставин ухвалення судового рішення з дотримання приписів, встановлених ст. ст. 2, 7, 9 КПК України, загальних засад кримінального судочинства, зокрема повного та неупередженого судового розгляду кримінального провадження, не є можливим.

Неповнота судового слідства полягає у тому, що залишилися не дослідженими твердження судово-медичного експерта Ужгородського міжрайонного відділення СМЕ за висновком експерта № 76 від 13.03.2020 року з приводу того, що тілесне ушкодження у потерпілого могло виникнути в результаті дії вогнепального снаряду при одноразовому пострілі з вогнепальної зброї, при цьому, найбільш імовірно, потерпілий міг знаходитися у вертикальному або близькому до нього положенні, повернутий спиною до джерела спричинення тілесних ушкоджень. Вказаний висновок експерта не узгоджується з механізмом спричинення тілесних ушкоджень, інкримінованих ОСОБА_6 за обвинувальним актом, в якому зазначено, що обвинувачений тримаючи в руках мисливську гладкоствольну рушницю, направивши її ствол в бік потерпілого ОСОБА_8 , здійснив прицільний постріл в область грудної клітки зліва. Аналізуючи зміст пред`явленого обвинувачення судом встановлена не відповідність механізму спричинення тілесних ушкоджень, визначеного висновком експерта та інкримінованим обвинуваченому.

У пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003 року № 2, звернуто увагу судів на те, що відповідно до ст. 76 КПК України для встановлення причин смерті, тяжкості й характеру тілесних ушкоджень призначення експертизи є обов`язковим. Водночас треба мати на увазі що висновки судово-медичних експертиз містять лише медичну оцінку наслідків злочинного діяння і саме в такому розумінні вони повинні оцінюватися судами при вирішенні питання про доведеність винуватості особи у злочині, обставин його вчинення та про його кримінально-правову кваліфікацію.

Під час судового розгляду кримінального провадження зазначена невідповідність залишилася поза увагою учасників судового провадження, тому не досліджувалася та не спростована у порядку, передбаченому КПК України, що є передумовою необхідності відновлення судового слідства.

Суд зазначає, що діючим кримінальним процесуальним законодавством порядок дій суду у такому випадку не є врегульованим, через що у відповідності до ч. 6 ст. 9 КПК України суд виходить із загальних засад кримінального провадження, що визначені ст. 7 КПК України.

За таких обставин, оскільки ухвалення вироку без дотримання основоположних засад, передбачених ст. 7 КПК України, не є можливим, суд вважає за необхідне, не ухвалюючи вирок по суті справи, діяти в силу засади законності за правилами застосування аналогічного кримінального процесуального закону.

При цьому ситуацією, що є аналогічною тій, яка склалася у процесі, суд вважає ситуацію, яка складається під час проголошення обвинуваченим останнього слова, адже під час останнього слова обвинуваченого, так само, як й під час наради суду, сторони не мають можливості подавати докази, сторони не мають право ставити запитання та обмінюватися міркуваннями із приводу обставин справи та ходу судового розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 365 КПК України, яка регулює проголошення останнього слова обвинуваченого, у випадку, коли за наслідками останнього слова ухвалення вироку не є можливим, суд відновлює з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірку їх доказами.

Разом з тим, суд зауважує, що у даному випадку зазначене відновлення не порушить прав сторін у провадженні.

Таким чином, суд вважає за необхідне відновити з`ясування обставин, встановлених під час судового провадження та перевірку їх доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 9, 365-369, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Відновити судовий розгляд кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000183 від 06.02.2020 року, про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, щодо з`ясування обставин, встановлених під час судового провадження та перевірку їх доказами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3