30.01.2020 Справа №607/1783/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року справа № 607/1783/20
провадження №1-кс/607/931/2020
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області
ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6

розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження за №0003232 від 06 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Крім того, просив покласти на підозрюваного наступні обовязки: прибувати за викликом слідчого ОСОБА_4 до СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області, що за адресою м. Тернопіль, бульвар Т.Шевченка, 10; не залишати житло за адресою АДРЕСА_1 цілодобово; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ним проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0003232 від 06 листопада 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05 листопада 2019 року, близько 19 год. 00 хв., у ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці неподалік закладу харчування «Моменто», який знаходиться за адресою вул. Київська, 11а, в м. Тернополі, виник злочинний умисел направлений на вчинення хуліганства поєднаного із застосуванням предмету, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

05 листопада 2019 року, близько 19 год. 00 хв., ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці, а саме неподалік закладу харчування «Моменто», який знаходиться за адресою вул. Київська, 11а, в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, усвідомлюючи, що знаходиться в громадському місці, безпричинно підійшов до раніше незнайомих йому ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , при цьому висловлювався нецензурною лексикою в їх сторону, діючи з особливою зухвалістю, тримаючи у правій руці предмет заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, схожий на ніж, наніс ОСОБА_8 , один удар у ділянку лівого стегна, внаслідок чого ОСОБА_8 , втративши рівновагу впав поверхнею тіла на землю.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_7 , потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді рани лівого стегна, що загоїлась із утворенням рубця, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я.

Крім цього, злочинними діями ОСОБА_7 , грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують спокійний відпочинок громадян і дотримання правил поведінки в побуті.

Таким чином, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

28 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучено до матеріалів клопотання.

Підставою до застосування відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років

Метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому судового розслідування.

Посилаючись на вищенаведене та те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого злочину, існування ризиків, встановлених ст. 177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, соціальні зв`язки, майновий стан, з урахуванням його репутації, а також наявність зареєстрованого місця реєстрації та проживання, прокурор просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

При цьому зазначив, що застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не є можливим, оскільки останній може ухилятися від явки до органів досудового розслідування та суду, а також іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали з мотивів, у ньому наведених та просили його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 заперечив щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та те, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 . Крім цього, просив врахувати, що ОСОБА_5 одружений, має постійне місце проживання, на утриманні є донька ОСОБА_11 , 2014 року народження, а дружина перебуває у стані вагітності.

Посилаючись на наведене, просив застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи свого захисника та просив застосувати щодо нього особисте зобов`язання або домашній арешт у нічний час, з метою працевлаштування, отримання доходів для утримання сімї.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Подане клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що 28 січня 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- Протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;

-Протокол проведення слідчого експерименту із свідком ОСОБА_13 ;

- Протокол проведення слідчого експерименту із потерпілим ОСОБА_8 ;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання із свідком ОСОБА_13 ;

- Протокол пред`явлення особи для впізнання із потерпілим ОСОБА_8 ;

- Висновком експерта №1171 (07.11.2019-27.11.2019 року);

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК).

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Сторона захисту не спростовує питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальниого правопорушення передбаченого ч.4 ст. 296 КК України не є вочевидь необґрунтованою.

Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні існують ризики, наведені прокурором у клопотанні та доведені в судовому засіданні, а саме підозрюваний може: переховуватися від органу досудового слідства та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилався прокурор у клопотанні застосування запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до наступного.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинині умисного тяжкого злочину, якому притаманний високий ступінь суспільної небезпеки та за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, а тому зважаючи на санкцію статті, з метою уникнення від кримінальної відповідальності підозрюваний може ухилятися від органу досудового розслідування та суду,з метою уникнення відповідальності.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрюваний, раніше вчиняв умисні корисливі злочини, не має постійного джерела доходу, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому судовому розслідуванні є те, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 , може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному проваджені шляхом схиляння їх до відмови у дачі показів чи до дачі показів на його користь, чи іншим чином впливати на зазначених учасників кримінального провадження, показання яких є основними доказами злочинних дій ОСОБА_7 .

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор, довів наявність достатніх даних, що існує ризик того, що підозрюваний у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати повному, всебічному розслідуванні .

Вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, ніде не працює, не має джерела доходів та стійких соціальних зв`язків у суспільстві, вчинив новий тяжкий злочин .

В силу вимог ч. ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вирішуючи дане клопотання, слідчим суддею враховується те, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні та в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний вчинив умисний тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене, продовжити кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому судового розслідування, а тому вважає за доцільне обрати щодо підозрюваного, передбачений ст. 181 КПК України, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки його вчинення, стан здоров`я, характеризуючи дані та соціальні зв`язки підозрюваного ОСОБА_5 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає до задоволення, а у задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час слід відмовити.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: з`являтися до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; здати на зберігання закордонний паспорт та інші документи, що дають право на виїзд закордон.

Встановити строк дії ухвали до 23 год. 59 хв. 27 березня 2020 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 .
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрюваний ОСОБА_5 негайно доставляється до місця свого проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1