УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.12.2019 року м. Херсон
Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за скаргою ОСОБА_3 на повідомлення про підозру та постанову про закриття кримінального провадження,
встановив:

До суду звернувся заявник зі скаргою, в якій просив скасувати повідомлення про підозру від 18.06.2019 року ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню №0000098 від 14.03.2019 року та скасувати постанову від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 14.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КПК України, а також зобов`язати СУ ГУНП в Херсонській області вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей про оголошення підозри від 17.04.2019 року ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України по кримінальному провадженню №0000098 від 14.03.2019 року.
В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що в провадженні СУ ГУНП в Херсонській області перебуває кримінальне провадження №0000098 від 14.03.2019 року. В рамках зазначеного вище кримінального провадження 17.04.2019 року йому, як батьку ОСОБА_5 , вручено повідомлення про підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Дане вручення обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 помер. 19.04.2019 року постановою прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000098 від 14.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КПК України закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України. Однак, в червні 2019 року постановою першого заступника Генерального прокурора скасовано постанову від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 14.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КПК України. В свою чергу 18.06.2019 року йому, як батьку ОСОБА_5 , вручено повідомлення про нову підозру останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України. В подальшому 15.11.2019 року постановою прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 кримінальне провадження №0000098 від 14.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КПК України закрито на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України. Заявник вважає, що рішення слідчого про складення підозри 17.04.2019 року та нової підозри 18.06.2019 року є незнаними, оскільки на час їх складення ОСОБА_5 помер і фактично не може вже набути будь-якого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні у зв`язку із смертю. Крім того, заявник вважає, що прокурор відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 не міг виносити постанови про закриття кримінального провадження №0000098 від 14.03.2019 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КК України, на підставі п.5 ч.1 ст. 284 КПК України.
Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав подану скаргу та просив задовольнити з викладених в ній підстав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення поданої скарги, посилаючись на її необґрунтованість, так як досудове розслідування було проведено у повному обсягу, а оскаржувану постанову вважає є обґрунтованою та законною.
Слідчий суддя вислухавши заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та самого кримінального провадження № 0000098 вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема, помер підозрюваний, обвинувачений, кпрім випадків, якщо є необхідним для реабілітації померлого.
Оскаржуваною постановою від 15.11.2019 року кримінальне провадження № 0000098 від 14.03.2019 року було закрито на підставі пункту 5 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що помер підозрюваний.
Кримінальним процесуальним кодексом України поняття «реабілітації» не визначено. Не міститься воно і в інших джерелах кримінального процесуального права. Закон не вказує, коли саме продовження провадження може вважатись таким, яке є «необхідним для реабілітації померлого». Очевидно, що в цій ситуації йтиметься про випадок, коли близькі родичі померлого переконані, що останній не вчиняв інкримінованого йому діяння, і, відповідно, проведення повного судового розгляду кримінального провадження забезпечить установлення цього.
Аналізуючи зміст положень КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що якщо проведеним досудовим розслідуванням достовірно встановлюється факт вчинення злочину саме і померлим, наявними є достатні докази для повідомлення йому про підозру, необхідно скласти повідомлення про підозру відносно померлого.
Після цього, якщо близькі родичі заперечують проти закриття кримінального провадження, слідчий повинен продовжити проведення і досудового розслідування в загальному порядку, передбаченому КПК України. Під загальним порядком кримінального провадження слід розуміти досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України). Таким чином, при запереченні близькими родичами проти закриття кримінального провадження слідчий, прокурор повинні в межах своєї компетенції провести досудове розслідування в повному обсязі, наскільки це можливо, враховуючи відсутність підозрюваного.
За таких обставин, вимога скаржника щодо скасування повідомлення про підозру лише з підстав смерті його сина, не може бути задоволена.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.
Проте, належних та допустимих доказів підтвердження скоєння вбивства ОСОБА_6 матеріали не містять.
Так, протягом досудового розслідування слідчим не було усунуто обставин, які були підставами для скасування в червні 2019 року (а.с.1-2 Т4) першим заступником Генерального прокурора попередньої постанови від 19.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000098, а також у вказівках прокурора відділу прокуратури Херсонської області від 12.06.2019 року (а.с.6-7 Т4) і першого заступника прокурора Херсонської області від 13.06.2019 року № 04/2/4-993-19 (а.с.3-5 Т4).
Так, не у повному обсягу з`ясовано обставини можливість носіння ОСОБА_5 одягу і взуття ОСОБА_7 (відповідність розмірів), оскільки внаслідок проведених допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та огляду зафіксованого протоколом від 26.06.2019 року (а.с.39 Т4) встановлено лише розміри одяг і взуття ОСОБА_7 , а також приблизні розміри одягу ОСОБА_5 , при цьому розмір взуття останнього взагалі не встановлено.
Протягом досудового розслідування не було здійснено допиту батьків ОСОБА_5 , зокрема з приводу встановлення даних про його особистість, коло його спілкування, підтвердження носіння останнім одягу ОСОБА_7 , наявності в нього та місцезнаходження ножів. При цьому, свідок ОСОБА_12 у своїх показах (а.с.172 Т3) зазначив, що ОСОБА_5 мав дуже багато ножів різних видів.
Слідством було проведено експертизу (а.с.56-57 Т4) ножа, вилученого 31.08.2018 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , якою виключено можливість спричинення ушкоджень наявних на трупі ОСОБА_6 . При цьому, експертом (а.с.125-126 Т1) на вказаному вище ножі не було знайдено крові та клітин. Проте слідчим не було призначено відповідних судово-медичних експертиз щодо інших ножів, зокрема тих трьох, які були вилученні 26.09.2018 року на місці вбивства ОСОБА_5 , з метою виявлення на них крові та клітин належних ОСОБА_6 і встановлення самої можливості спричинення ними колото-різаних ран, встановлених на трупі ОСОБА_6 . При цьому, прокурором не взято до уваги, що у своїй первинній заяві від 27.09.2018 року (а.с.3 Т3) ОСОБА_7 зазначав, що ніж, яким він наносив удари по невідомому чоловіку був вилучений після вбивства ним ОСОБА_5 . Ці обставини також не були перевірені належним чином в ході досудового розслідування.
Не проведено впізнання вище вказаних ножів свідками, які надавали покази, що раніше бачили ножі у ОСОБА_5 і ОСОБА_7 . При цьому, тільки свідки ОСОБА_12 (а.с.45 Т4) і ОСОБА_13 (а.с.47 Т4) зазначили, що не зможуть впізнати ножі, які раніше бачили, хоча надали доволі детальний їх опис.
Також слідчий суддя звертає увагу на те, що в матеріалах кримінального провадження наявні протоколи тимчасового доступу до речей і документів операторів мобільного зв`язку та описи речей і документів, які були вилученні на підставі ухвал слідчого судді ПрАТ «ВФ Україна» 06.02.2019 року (а.с.106-107 Т3) та ПрАТ «Київстар» 05.02.2019 року (а.с.113-114 Т3). В даних процесуальних документах зазначено про доручення до них вилучених оптичних дисків із знятою інформацією, але зазначені диски відсутні в матеріалах кримінального провадження. При цьому, згідно супровідного листа УОТЗ ГУНП в Херсонській області від 14.02.2019 року № 409/34/03-2019 (а.с.116 Т3) зазначені диски повертались до СУ ГУНП в Херсонській області разом із довідкою аналізу технічної інформації з`єднань абонентів рухомого (мобільного) зв`язку.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на невідповідність обставин встановлених під час досудового розслідування. Так згідно матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 користувався мобільним телефоном із номером сім-карти НОМЕР_1 , а вбивство ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 було вчинено у період часу з 23:30 год. 30.08.2018 року до 00:30 год. 31.08.2018 року. Свідок ОСОБА_9 у своїх показах, зафіксованих в протоколі допиту від 20.12.2018 року (а.с.148 Т3) показала, що 30.08.2018 року, в нічний час близько 23.00 години, але можливо і пізніше, вона переписувалась в Інстаграмі з ОСОБА_7 і останній їй повідомив проте, що він разом із ОСОБА_5 вийшли прогулятись по вул. Мира. Проте, згідно довідки аналізу технічної інформації з`єднань абонентів рухомого (мобільного) зв`язку (а.с.118-119 Т3), у період з 18:00 год. 30.08.2018 року по 06:00 год. 31.08.2018 року абонентський номер НОМЕР_2 був відключений, а до того пересувався та знаходився в зоні дії БС розташованих в м. Херсоні виключно на просп. Ушакова та вул. Привокзальної. При цьому, досудовим розслідуванням не встановлено причини розбіжностей у встановлених обставинах.

В показах свідка ОСОБА_14 (а.с.165) наявні моменти, які потребують додаткового дослідження. Зокрема, остання зазначила, що у 2017 році вона припинила спілкування з ОСОБА_5 , а в серпні 2018 року бачила його лише двічі (за місцем своєї роботи в банку та в кафе). Даний свідок зазначила, що бачила як ОСОБА_5 носив одяг ОСОБА_7 , проте відомості про підтримання стосунків ОСОБА_14 з ОСОБА_7 відсутні.

Водночас із цим під час проведення огляду мобільного телефону свідка ОСОБА_9 (а.с.141-143 Т3) досліджено зміст листування в соціальній мережі Інстаграм лише від 01.10.2018 року. Не з`ясовано наявність у свідка ОСОБА_9 фото/відео з ОСОБА_7 і ОСОБА_5 .

Під час проведення 04.10.2018 року обшуку за адресою: АДРЕСА_3 було вилучено п`ять мобільних телефонів та ноутбук. Проте протягом проведення досудового розслідування не було проведено огляду наявної в них інформації (в тому числі з урахуванням того, що з встановлених обставин ОСОБА_5 займався фотографією, зокрема використовував ножі) з метою з`ясування даних про особистість ОСОБА_5 і ОСОБА_7 , коло їх спілкування, підтвердження носіння ОСОБА_5 одягу ОСОБА_7 , наявності і кількості в них ножів.

Враховуючи зазначене вище слідчий суддя вважає, що скарга в частині скасування постанови про закриття кримінального провадження обґрунтована та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 303-307 КПК України,

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на повідомлення про підозру та постанову про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
Скасувати постанову прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_4 від 15.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000098 від 14.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст. 115 КПК України.
В задоволенні іншої частини скарги відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1