У Х В А Л А
Іменем України

10 січня 2020 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора - ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в м. Зміїв клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козача Лисиця Бєлгородської області Російської Федерації, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, вдівця, зареєстрованою та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

встановив:
Заступник начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітан поліції ОСОБА_4 , у провадженні якого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001038 від 17 листопада 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, звернувся до суду з клопотанням про продовження стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що в період часу з 14.11.2019 по 17.11.2019, близько 14 години, ОСОБА_5 , знаходився в гостях у знайомого ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно вживали спиртні напої. В ході вживання спиртних напоїв, між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , виникла сварка, на побутовому ґрунті, в ході якої у ОСОБА_5 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_7 .

З метою реалізації свого умислу, в той же період часу, близько 14 години, перебуваючи за вищевказаною адресою, будучи в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_5 взяв ніж, який знаходився на кухонному столі, яким навмисно наніс один удар в область грудної клітини ОСОБА_7 .

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 , згідно судово-медичної експертизи № 12-17/277 Змт/19 від 18.11.2019, ОСОБА_7 заподіяно проникаюче сліпе, колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини, що призвело до розвитку гострої крововтрати. За ступенем тяжкості вищезазначене поранення, кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпеки для життя (згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджені наказом № 6 МОЗ України від 17.01 .1995 р.).

В результаті умисних, протиправних дій ОСОБА_5 , в той же день, настала смерть ОСОБА_7 . Причиною смерті останнього стало проникаюче сліпе, колото-різане поранення грудної клітки з ушкодженням органів грудної порожнини, що призвело до розвитку гострої крововтрати.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.11.2019 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 16.01.2020.

Строк досудового розслідування 03.01.2020 продовжено керівником Чугуївської місцевої прокуратури до трьох місяців, тобто до 18.02.2020.

Двохмісячний строк тримання під вартою закінчується 16.01.2020, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо, оскільки необхідно отримати висновки експертиз дослідити та перевірити всі доводи підозрюваного, а також усунути наявні протиріччя для пред`явлення обвинувачення ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 наполягали на задоволенні клопотання, вказуючи на необхідність проведення слідчих дій та наявність триваючих ризиків, визначених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання слідчого.

Захисник ОСОБА_6 просила застосувати стосовно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, так як підозрюваний має незадовільний стан здоров`я. Медична допомога в місці утримання під вартою ОСОБА_5 не надається. Він є пенсіонером. Слідчий та прокуор у клопотанні послалися лише на формальні підстави для продовженння найсуворішого запобіжного заходу. Доказів про те, що підозрюваний ОСОБА_5 може вплинути у будь - який спосіб на свідків, потерпілу, знищити або спотворити докази, не надано. Єдиною підставою продовження цього запобіжного заходу є тяжкість пред`явленої підозри.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив, що слідчим відділом проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001038 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.п. 5)

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 19.11.2019 стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 16.01.2020 (а.п. 37-38)

Постановою в.о. керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області від 03.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001038 від 17.11.2019 до трьох місяців, тобто до 18.02.2020 (а.п. 46-48)

Крім того, на підтвердження доводів клопотання надано копії: протколу огляду місця події від 17.11.2019, протоколу допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , заяви ОСОБА_5 від 18.11.2019, протоколу затримання ОСОБА_5 від 18.11.2019, повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 19.11.2019 за ч. 1 ст. 115 КК України. протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.11.2019, висновку експерта ХНДЕКЦ МВС України № 9/1141СЕ-19 від 19.12.2019, постанови про призначення судово - медичної експертизи трупа від 18.11.2019, постанови про призначення судово - цитологічної експертизи від 02.12.2019 (а.п. 5-45)

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ч. 1ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченимст. 177КПК України.

Відповідно дост. 177 КПК Україниметою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідност. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Таким чином, продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від слідства, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати проведенню досудового розслідування або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, що спричинило смерть потерпілого, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років, що в сукупності вказує на підвищену суспільну небезпеку як самого діяння так і особи підозрюваного.

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення злочину, в якому він підозрюється може вдатися до відповідних дій.

Вказаний ризик був врахований при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжує тривати і на час розляду даного клопотання, спростовуючи, тим самим у сукупності із наявною обгрунтованою підозрою, презумпцію особистої свободи підозрюваного ОСОБА_5 .

Доводи захисника щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу у зв`язку зі станом здоров`я підозрюваного є необґрунтованими. Оскільки, під час розгляду клопотання не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою, зокрема за станом здоров`я, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Посилання захисника, що підозрюваний ОСОБА_5 має похилий вік, є тією обставиною, яка враховується при застосуванні, зміні, продовженні запобіжного заходу, вирішенні питання про призначення покарання, однак не є безумовною підставою для застосування іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Оскільки судове слідство по кримінальному провадженню триває, не відпали ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке віднесено до особливо тяжких злочинів ( проти життя та здоров`я), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, у разі доведення вини, крім того, враховуючі дані про особу підозрюваного, а тому існують ризики, що ОСОБА_5 може ухилятися від явки до слідчого, а тому продовження запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

За таких обставин, застосування інших, більш м`яких альтернативних запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави у цьому кримінальному провадженні не визначається, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину проти життя людини.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 197, 199, 206, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Клопотання заступника начальника СВ Зміївського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор" на період продовженого до троьох місяців досудового розслідування у кримінальному провадженні, а саме, до 18 лютого 2020 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя: