Провадження 1-КП/638/912/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
секретаря судового засідання - ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в місті Харкові матеріали кримінального провадження ,внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0003533 від 06.09.2019 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, холостого , який утриманців не має, нагородженого відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції» зареєстрованого та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.12.2009 року за ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі , з застосуванням ст.. 75 КК України іспитовий строк 3 роки ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И В:

31.08.2019 року близько 22-15 год. ОСОБА_5 знаходився поблизу супермаркету «Basket» за адресою: м.Харків, пр.Людвіга Свободи , б. 29.
Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_5 підійшов ззаду до малознайомого ОСОБА_4 , з яким познайомився за декілька годин раніше, та діючи умисно, протиправно, безпідставно, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , вхопив останнього пальцями правої руки за праве вухо, відтягуючи його в протилежну від голови сторону та утримуючи його, в цей час тримаючи у кісті лівої руки невстановлений слідством предмет, шляхом надавлювання вказаним предметом на м`які тканини правого вуха ОСОБА_4 , зробив глибокий надріз впоперек вушної раковини, аж до вушної мочки. Після чого, розуміючи що спричинив умисне тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 пішов з місця події.
Згідно з даними висновку експерта № 12-14/709-А/19 від 22.10.2019 року , зазначені дії ОСОБА_5 призвели до отримання ОСОБА_4 різаної рани правої вушної раковини. За ступенем тяжкості: різана рана правої вушної раковини відповідно до п.2.3.2 «а», п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., належить до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинила короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в скоєнні інкримінуємого йому правопорушення визнав , пояснив, що скоїв його при вищевказаних обставинах, розуміє зміст обставин вчиненої події правопорушення.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи правильність розуміння обвинуваченим змісту обставин події вчиненого правопорушення, той факт, що така позиція не викликає сумнівів у її добровільності, суд вирішив у кримінальному провадженні обмежитися допитом обвинуваченого та вивченням даних про його особу, не досліджуючи докази відносно обставин, які ніким не опорюються.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінуємого кримінального правопорушення знайшла підтвердження в процесі розгляду кримінального провадження, таким чином, його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як

умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст.. 66 КК України, обставиною, яка пом"якшує покарання, є щире каяття, визнання своєї вини.

Обставин, які згідно з вимогами ст.. 67 КК України, обтяжують покарання, судом не встановлено.

Статтею 81 КПК України, серед обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, передбачено подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке у відповідності до вимог ст.. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, судимість погашено, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має постійне місце проживання. Також суду приймає до уваги той факт, що тяжких наслідків вчиненим правопорушенням не спричинено.

Потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні заявлений цивільний позов про стягнення на його користь з винної особи грошової компенсацію спричиненої матеріальної шкоди в розмірі 6 500 грн та моральної шкоди в розмірі 5 000 грн
В обґрунтування цивільного позову зазначає, що у зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 він проходив двічі курс лікування в стаціонарі . Ним було придбано лікарські препарати для відновлення стану здоров`я після отриманої травми на загальну суму 6 500 грн, що підтверджено даними медичної документації щодо призначень препаратів та чеками мережі аптек . Крім того, йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в тому, що у зв`язку з наявними тілесними ушкодженнями, був порушений його звичайний уклад життя , що призвело до моральних переживань .

Відповідно до положень ст.ст. 55, 56, 61 КПК України, фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, вправі пред`явити до обвинуваченого цивільний позов, який розглядається судом у кримінальному провадженні.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Цивільні позови по кримінальному провадженню розглядаються відповідно до вимог цивільного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).
Відшкодування шкоди - один з найважливіших інститутів сучасної правової науки. У законодавстві України передбачено два види шкоди, що підлягає відшкодуванню - шкоду матеріальну і шкоду моральну.
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України). Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
За змістом ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода у тому числі полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов?язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 31.03.1995 року за № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» п.3 роз?яснив, що: під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв?язку з ушкодженням здоров?я у порушенні права власності ( в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачем, інших цивільних прав, у зв?язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв?язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно даних висновків фахівця, потерпілій особі завдано легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров я. Вирішуючи питання про стягнення моральної шкоди, суд виходить з того, що моральна шкода завдана протиправними діями винної особи , що призвело до короткочасного розладу здоров`я. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, стягненню підлягає сума в розмірі 5 000, 00 грн. , що на думку суду є належним відшкодуванням у цьому випадку.

З урахуванням того, що сума матеріальної та моральної шкоди , визначена в цивільному позові, підтверджується належними, достатніми та допустимими доказами , визнана обвинуваченим , суд вважає наявні законні підстави для задоволення цивільного позову .

Приймаючи до уваги наведене, суд вважає можливим та достатнім призначити покарання у вигляді громадських робіт , що передбачено санкцією ч. 2 ст. 125 КК України , та буде відповідати виправленню винної особи .

По кримінальному провадженню процесуальних витрат немає.
По кримінальному провадженню є речовий доказ- відеодиск DVD-R 4, 7 GB, з файлом «Нупрейчук відео» , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження.
Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у вигляді громадських робіт строком 200 (двісті ) годин.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса реєстрації : АДРЕСА_2 ), в якості відшкодування матеріальної шкоди суму в розмірі 6 500 ( шість тисяч п`ятсот) грн., в якості відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 5 000 ( п`ять тисяч ) грн.

Речовий доказ- відеодиск DVD-R 4, 7 GB, з файлом «Нупрейчук відео» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Копія вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1