В И Р О К
Іменем України

10.03.2020 року Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження № 0002251 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Львова, українки, громадянки України, з середньою загальною освітою, раніше не судимої, не працюючої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.176, ч.ч.1,3 ст.301 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Реалізовуючи свій злочинний намір, діючи всупереч вимогам ст.6 Закону України "Про захист суспільної моралі" та ст.ст.1, 2 Міжнародної Конвенції про запобігання обороту порнографічних видань та торгівлі ними, посягаючи на суспільні відносини, що складаються з приводу протидії поширенню порнографії, посягаючи на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, діючи умисно, усвідомлюючи, що форми зображень цієї сфери життя людей є неприйнятними з погляду суспільної моралі, загальновизнаних правил сором`язливості, прихованості відповідних стосунків від сторонніх осіб, та бажаючи збути продукцію порнографічного характеру, 10 червня 2014 року о 15.00 год., перебуваючи на пл. Музейній у м. Львові, обвинувачена ОСОБА_4 , діючи умисно, розуміючи незаконність та суспільно небезпечний характер своїх дій, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, реалізувала ОСОБА_6 компакт-диск за гроші в сумі 20 гривень, на якому згідно з висновком експерта №7/40 від 15 липня 2014 року, міститься аудіовізуальний твір «Oral sex Cunnilingus & Fellation», який містить сцени порнографічного характеру.

Обвинувачена в судовому засіданні себе винною у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях не визнала. Пояснила, що дійсно 10 червня 2014 року, приблизно о 15 год. 00 хв., на пл. Музейній у м. Львові реалізувала ОСОБА_6 компакт-диск за ціною 20 грн. Просила суд врахувати, що вона продавала диски, які їй приносили особи без постійного місця проживання. Ці диски вона купувала у вказаних осіб за ціною 5 грн, а перепродувала за 20 грн. Реалізовуючи ОСОБА_6 диск на його прохання з еротичним фільмом, вона не знала, що на ньому міститься порнографія. Ні вона, ні члени її родини не записували на диски жодних відеофільмів. У вказану в обвинувальному акті дату вона добровільно видала працівникам поліції чотири диски та не заперечувала проти здійснення їх огляду на місці продажу. В подальшому під час обшуку в її квартирі було вилучено комп`ютерну техніку, що належить обвинуваченій на праві власності. Хто саме встановлював програмне забезпечення на комп`ютери, їй не відомо, оскільки такі не були куплені в магазині. Просила врахувати, що не вміє користуватися комп`ютерною технікою взагалі, а також те, що вона взагалі не мала наміру продавати продукцію порнографічного характеру.

Незважаючи на процесуальну позицію обвинуваченої ОСОБА_4 , її вина у вчиненні злочину в межах висунутого обвинувачення за ч.1 ст. 301 КК України за встановлених судом обставин підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема:

- заявою свідка ОСОБА_6 від 10 червня 2014 про те, що він просить прийняти міри до невідомої особи, яка, перебуваючи на площі Музейній у м. Львові, продала йому диск порнографічного характеру за 20 грн. (т.1 а.с.8);

- заявою свідка ОСОБА_6 від 10 червня 2014 року про добровільну видачу диска працівникам міліції (т.1,а.с.9);

- показами свідка ОСОБА_6 , який у судовому засіданні повідомив про те, що 10 червня 2014 року він придбав у ОСОБА_4 диск за ціною 20 грн. Коли він відійшов від обвинуваченої, до нього підійшли працівники міліції, повідомили, що придбаний диск містить твори порнографічного характеру та запропонували йому написати відповідні заяви. Працівникам міліції він показав де та у кого він придбав вказаний диск;

- даними висновку експерта №7/40 від 15 липня 2014 року, яким встановлено, що на представленому компакт-диску міститься запис аудіовізуального твору з назвою «Oral sex Cunnilingus & Fellation». Аудіовізуальний твір «Oral sex Cunnilingus… Fellation», не містить сцен насильства та жорстокості, проте наявний аудіовізуальний твір містить сцени порнографічного характеру (т.1 а.с.19-21).

Суд вважає, що вищезазначені докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону, тому вони є належними та допустимими.

Покази свідка ОСОБА_6 узгоджуються з поясненнями, наданими обвинуваченою в судовому засіданні.

При цьому, наданий стороною обвинувачення протокол огляду предмету диску, добровільно виданого свідком ОСОБА_6 (т.1,а.с.10) не може бути прийнятий судом як доказ винуватості ОСОБА_4 , оскільки з протоколу вбачається, що вказана процесуальна дія проводиться в межах кримінального провадження № 0000042, тоді як згідно з витягом з кримінального провадження № 0002251 останнє зареєстроване 10 червня 2014 року саме з правовою кваліфікацією за ч.1 ст.301 КК України (т.1 а.с.133).

У відповідності до змісту обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується також у наступному.

28 липня 2014 року, ОСОБА_4 , перебуваючи на пл. Музейній у м. Львові, діючи повторно, зберігала з метою збуту компакт-диски із назвами «Культура Секса» «Похотливые обманщицы», на яких згідно з висновком експерта №7/55 від 19 вересня 2014 року, містяться аудіовізуальні твори, які відноситься до творів порнографічного характеру, які остання попередньо виготовила за допомогою офісної техніки, у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . 28 липня 2014 року, ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , діючи повторно, зберігала з метою збуту компакт-диски з назвами «Oral sex», «Play-boy 20.03.11», «Play-boy 17.06.10», «Play-boy», на яких, згідно з висновком експерта №7/56 від 17 вересня 2014 року, містяться записи аудіовізуальних творів та зображень порнографічного характеру, які попередньо виготовила за допомогою офісної техніки у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 , і які 28 липня 2014 року було вилучено під час обшуку за вищевказаною адресою.

ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою отримання прибутку, всупереч вимогам норм ст.ст.15, 39, 40, 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. II Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року (підписана Україною в 1973 році, ратифікована Верховною радою України 23 грудня 1993 року, дата набуття чинності конвенції для України 03 листопада 2005 року), упродовж 2012-2014 років незаконно використовувала програмне забезпечення корпорації «Microsoft» («Microsoft Office 2007» - 1 примірник, вартістю 4662,3 грн., який 17 травня 2014 року було встановлено на жорсткий диск системного блоку «Ценітех» сер. № 0201087, «Microsoft Windows XP Professional» - 1 примірник, вартістю 4312,37 грн., який 17 травня 2014 року було встановлено на жорсткий диск системного блоку «Ценітех» сер. № 0201087, «Microsoft Office 2007 Professional» - 1 примірник вартістю 7284,85 грн., який 15 квітня 2013 року було встановлено на жорсткий диск ноутбуку HP G-62-а15ER сер. № 4CZ0233N3K, «Microsoft Windows 7 Ultimate Ru» - 1 примірник вартістю 3860,97 грн., який 30 грудня 2012 року було встановлено на жорсткий диск ноутбуку HP G-62-а15ER сер. № 4CZ0233N3K), яке згідно з висновком комплексної комп`ютерно-технічної та у сфері інтелектуальної власності експертизи №2937/2938 від 18 серпня 2014 року, при відсутності документів щодо підтвердження ліцензійності даних програмних продуктів, містить ознаки контрафактності програмного забезпечення, чим спричинила збитків корпорації «Microsoft» на загальну суму 20120,49 грн.

Наведені вище дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані як виготовлення та зберігання з метою збуту творів порнографічного характеру, вчиненого повторно, тобто злочин, передбачений ч. 3 ст. 301 КК України, та незаконне відтворення комп`ютерних програм і бази даних або іншого умисного порушення авторського права і суміжних прав, що завдало матеріальної шкоди у великому розмірі, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 176 КК України.

На обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, сторона обвинувачення посилається на наступні докази, які в судовому засіданні були безпосередньо ретельно досліджені, а саме:

- дані протоколу огляду місця події ділянки тротуару, що на пл. Музейній у м. Львові від 28 липня 2014 року, згідно якого у ОСОБА_4 серед іншого виявлено на прилавку і вилучено компакт-диски із назвами Культура Секса та Похотливые обманщицы (т.1, а. с. 22-24);

- дані протоколу обшуку 28 липня 2014 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено ноутбук марки «НР р03633675», системний блок «Ценітех 0201087», компакт-диски з назвами «Oral - SEX», «Play boy 20.03.11», «Play-boy 17.06.10», «Play - boy» (т.1 а.с.30-34);

- дані висновку експерта №7/55 від 19 вересня 2014 року, яким встановлено, що на представлених на дослідження 4 (чотирьох) дисках наявні записи аудіовізуальних творів: диск «Порнография тайная история цивилизации» 6 (шість) аудіовізуальних творів із назвою: «В сторону античных руин», «Печатный станок», «Механическое око. Фотография», «Двадцатый век порно», «Секс, лож и видео», «Порнотопия: Цифровая ера»; диск «Культура Секса» 5 (п`ять) аудіовізуальних творів із назвою: «Дао секса и любви», «Новая Камасутра», «Позиции Тао», «Позиции цветущого сада», «Современная любовь»; диск «Похотливые обманщицы» із записом однойменного аудіовізуального твору; диск «Загрузочний диск Windows XP Professional SP2 CD-R», на якому наявні записи файлів формату Jpg, exe, bin, swf, txt, png, inf, sp3, iso. Дані сцени не містять сцен насильства та жорстокості. На дисках із назвою «Культура Секса» наявний аудіовізуальний твір « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і на диску «Похотливые обманщицы» наявний аудіовізуальний твір « ІНФОРМАЦІЯ_3 », які відносяться до творів порнографічного характеру (т.1 а.с. 43-45);

- дані висновку експерта №7/56 від 17 вересня 2014 року, яким встановлено, що на представлених 8 (восьми) компакт-дисках з назвою «Oral-SEX», «Студентка по вызову», «Play boy 20.03.11», «Завантажувач Windows XP», «цифровая фото-библиотека дизайнера Любовь и еротика», «Еротическое приключения», «Play-boy 17.06.10», «Play-boy» наявні записи аудіовізуальних творів, зображень, графічних та системних файлів. Твори, які містяться на даних на дослідження дисках не містять ознак культу насильства і жорстокості. На 4 (чотирьох) дисках з назвами: «Oral-SEX», «Play-boy 20.03.11», «Play-boy 17.06.10», «Play-boy» наявні записи аудіовізуальних творів та зображень порнографічного характеру (т.1 а.с.50-52);

- дані висновку експерта № 2937/2938 від 18 серпня 2014 року, яким встановлено, що відомості про виявлені програмні продукти Microsoft Windows та Microsoft Office, що містяться на жорстких дисках системного блоку «Ценітех» сер. №0201087 та ноутбуку HP G-62-а15ER сер №.4CZ0233N3K, наведено у таблицях 1 та 2 додатку Б до висновку експерта. На оптичних дисках №№1, 3 6 (див. додаток А до висновку експерта) знаходяться комерційні програмні продукти Microsoft Windows та Microsoft Office, відомості про які наведено у таблиці 3 додатку Б до висновку експертизи. На дисках №2 та №7 Microsoft Windows, Microsoft Office та інші аналогічні програмні продукти відсутні. Наведені у додатку Б програмні продукти Microsoft Windows та Microsoft Office є об`єктами авторського права та мають ознаки контрафактності. На жорстких дисках системного блоку «Ценітех» сер. №0201087 та ноутбуку HP G-62-а15ER сер №.4CZ0233N3K, відсутні сліди виготовлення наданих на дослідження оптичних дисків (т.1 а.с.57-60);

- дані висновку повторної судової мистецтвознавчої експертизи №10674/16-55/14416-14421/16-55 від 29 вересня 2016 року, яким встановлено, що на компакт-дисках аудіо відеозаписи, що знаходяться на дисках №10674, №14416 під назвою «Oral sex Cunnilingus & Fellation», зображення на диску №14417 під назвою «Play-boy 20.08.11», зображення на диску №14418 під назвою «Play-boy YI. 10», аудіо відеозапис «Современная любов» на диску №14420 під назвою «Культура секса», на диску №14421 під назвою «Похотливые обманщицы» відеоролик під назвою «SEXODROM» та аудіовізуальний твір під назвою «SHAFT» є творами порнографічного характеру (т.2 а.с. 217-224);

- заява представника корпорації Мікрософт ОСОБА_7 про порушення авторського права, яка містить детальний розрахунок розміру збитків завданих відтворенням контрафактних примірників комп`ютерних програм Microsoft ОСОБА_4 (т.1 а.с.97-107).

Суд вважає за необхідне зазначити, що завданням кримінального провадження є, зокрема, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (стаття 2 КПК України).

У відповідності до положень ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

При цьому, згідно з вимогами ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При оцінці доказів суд виходить із визначення предмета доказування у кримінальному провадженні - це сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, які необхідно встановити у кожному кримінальному провадженні і які мають правове значення для правильного його вирішення по суті.

Так, відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на прокурора.

Обґрунтовуючи свої висновки про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 301, 1 ст. 176 КК України, прокурор посилається на висновки експерта № 7/55 від 19 вересня 2014 року, № 7/56 від 17 вересня 2014 року, протокол огляду місця події ділянки тротуару, що на пл. Музейній у м. Львові від 28 липня 2014 року, протокол обшуку від 28 липня 2014 року, висновок експертизи № 2937/2938 від 18 серпня 2014 року, висновок повторної судової мистецтвознавчої експертизи № 10674/16-55/14416-14421/16-55 від 29 вересня 2016 року, в той час як відомості про вчинення цих кримінальних правопорушень внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань лише 24 вересня 2014 року (т.1 а.с.116,123,133-136).

При цьому, стороною обвинувачення не враховані наступні вимоги кримінального процесуального законодавства. Згідно з вимогами ч. ч. 1-3 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Огляд місця події у невідкладних випадках може бути проведений до внесення відомостей до ЄРДР.

Крім того, суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявна постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань в одне провадження від 26 вересня 2014 року (т.1 а.с.131-132), з якої не зрозуміло, які саме провадження об`єднувались та яким чином вони стосуються обвинувачення ОСОБА_4 , оскільки обвинувальний акт був складений та переданий до суду ще 24 вересня 2014 року. Суд звертає увагу, що в резолютивній частині постанови зазначено, що об`єднуються п`ять кримінальних проваджень за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, тоді як ОСОБА_4 обвинувачується згідно обвинувального акту за ч. 1 ст. 301, ч. 3 ст. 301, ч. 1 ст. 176 КК України.

При цьому, суд не може прийняти пояснення прокурора в судовому засіданні, що дата та зміст наведеної постанови зазначені помилково, оскільки такі описки не були усунені у встановленому процесуальним законом порядку, шляхом винесення відповідних процесуальних рішень. Надана на підтвердження позиції сторони обвинувачення роздрукована інформація про рух кримінального провадження з ЄРДР не може вважатися належним та допустимим доказом.

Судовим розглядом також встановлено, що відомості до ЄРДР про вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_4 за ч.3 ст.301, ч.1 ст.176 КК України внесені 24 вересня 2014 року, а також цією ж датою датовані доручення про початок досудового розслідування, проведення досудового розслідування, призначення прокурора із зазначенням інших номерів кримінального провадження, повідомлено ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри, проведений додатковий допит підозрюваної, доручено відкрити матеріали кримінального провадження не № 0002251, а № 0002215, направлено повідомлення представнику потерпілого про право ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, підозрюваній та її захиснику про завершення досудового розслідування та запропоновано їм ознайомитися з матеріалами кримінального провадження до 24 вересня 2014 року, складений протокол про надання доступу до матеріалів та обвинувальний акт направлений до суду.

На думку суду, вищезазначене протирічить принципу кримінального процесуального судочинства щодо повноти та всебічності досудового розслідування, унеможливлює реалізацію у повній мірі права ОСОБА_4 на захист.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК суд під час прийняття відповідного процесуального рішення за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, повинен оцінювати кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - із точки зору достатності та взаємозв`язку.

У рішенні «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року Європейський суд зазначив, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням встановленого порядку, призводять до їх несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили таких доказів і від того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Таким чином, проаналізувавши вищезазначені докази, перевіривши кожен із них на відповідність вимогам статей 85-91 КПК України, суд не приймає у якості належних та допустимих доказів висновки експертів № 7/55 від 19 вересня 2014 року, № 7/56 від 17 вересня 2014 року, висновок експертизи № 2937/2938 від 18 серпня 2014 року, протокол обшуку від 28 липня 2014 року, протокол огляду місця події. Іншими доказами сторони обвинувачення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.301 , ч.1 ст.176 КК поза розумним сумнівом не доведено.

Судом не приймаються також покази свідка сторони обвинувачення ОСОБА_8 , оскільки такий в судовому засіданні пояснив, що обвинувачена ніяких кримінально-караних дій не вчиняла, торгувала старими книжками (макулатурою), в яких неочікувано були знайдені відеодиски.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів, недоведеністю наявності в діянні обвинуваченої ОСОБА_4 обов`язкових ознак, які вказують на наявність складів злочинів, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 1 ст. 176 КК України, суд приходить до переконання, що в цій частині обвинувачення її необхідно визнати невинуватою та виправдати.

В той же час, суд вважає доведеним те, що обвинувачена винна у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, а саме у збуті творів порнографічного характеру.

При ухваленні судового рішення судом не приймаються посилання захисника на наявність грубих порушень процесуального законодавства під час вилучення та огляду компакт-дисків, оскільки зазначене спростоване як письмовими доказами у справі, так і поясненнями обвинуваченої про добровільну видачу таких дисків.

При обранні обвинуваченій міри покарання за ч. 1 ст. 301 КК України суд враховує:

- ступінь тяжкості кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301 Кримінального кодексу України, яке віднесене кримінальним законом до категорії злочинів невеликої тяжкості;

- особу обвинуваченої, яка на момент вчинення інкримінованого кримінального правопорушення на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебувала, за місцем проживання негативні характеристики відсутні;

- відсутність обставин, які б пом`якшували чи обтяжували покарання ОСОБА_4 ;

- відсутність попередніх судимостей.

Ураховуючи особу обвинуваченої, характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що мірою виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів має бути покарання у виді штрафу.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки після вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Ураховуючи, що з дня вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України, який є злочином невеликої тяжкості, минуло більше трьох років, а також з огляду на відсутність в ході судового розгляду клопотань від учасників судового провадження про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 КК України на підставі положень ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити на підставі ч. 6 ст. 100 КПК України, повернувши обвинувачений ОСОБА_4 вилучену оргтехніку.

Оскільки згідно з актом Галицького районного суду міста Львова від 19 липня 2017 року речові докази: компакт диски та роздруковані зображення вже знищені, питання щодо їх долі судом не вирішується.

Оскільки суд прийшов до переконання про необхідність виправдання ОСОБА_4 за епізодами по ч. 3 ст. 301, ч. 1 ст. 176 КК України, цивільний позов до задоволення не підлягає.

В порядку ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченої процесуальні витрати на проведення мистецтвознавчої експертизи № 7/40 від 15 липня 2014 року у сумі 393,12 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 301 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання, передбаченого за ч. 1 ст. 301 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності.

ОСОБА_4 визнати невинуватою у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 301, ч. 1 ст. 176 КК України, та виправдати у зв`язку з недоведеністю наявності в її діях складів кримінальних правопорушень.

Цивільний позов корпорації «Microsoft» до ОСОБА_4 про стягнення компенсації за порушення авторського права - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на проведення мистецтвознавчої експертизи № 7/40 від 15 липня 2014 року у сумі 393 (триста дев`яносто три) грн 12 коп.

Після набрання вироком законної сили речові докази: системний блок «Ценітех» сер. № 0201087, ноутбук HP G-62-а15ER сер. № 4CZ0233N3K, принтер марки SAMSUNG, які зберігаються повернути ОСОБА_4 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1