Справа № 478/278/20 Провадження № 1-кс/478/32/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.02.2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається із даного клопотання, в ніч з 23.02.2020 року на 24.02.2020 рік, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з іншими особами, реалізуючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинив закінчений замах на таємне викрадення майна, поєднане з проникненням у приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» МДМ 352/6 м. Баштанка, розташованого по вул. Миру, 207, смт. Казанка, Миколаївської області, проте з причин, що не залежали від його волі, не довів злочин до кінця.
Так, маючи на меті таємне заволодіння чужим майном, реалізуючи спільний злочинний умисел, біля 19 год. 00 хв. 23.02.2020 року ОСОБА_4 , спільно з іншою особою, яку було встановлено досудовим розслідуванням, на автомобілі марки AUDI A4 н/з НОМЕР_1 приїхали до смт. Казанка Миколаївської області, де перебуваючи в подальшому, біля 20 год. 00 хв. 23.02.2020 року, ОСОБА_4 одягнув перчатки та пішов до будівлі, у якій розташовується Миколаївська філія ПАТ «Укртелеком» МДМ 352/6 м. Баштанка, за адресою: вул. Миру, 207, смт. Казанка, Миколаївської області, де піднявся на навіс над входом з тильного боку приміщення та руками пошкодив вікно (видавив скло) до приміщення «АТС і ЛАЗ», що знаходиться на другому поверсі вказаної будівлі, таким чином, отримавши можливість проникнути всередину вказаного приміщення.
В подальшому, за пропозицією особи, з якою перебував ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, біля 22 год. 00 хв. 23.02.2020 року, до смт. Казанка Миколаївської області приїхали дві інші особи, які встановлені органом досудового розслідування на автомобілі марки Mercedes-Benz Vito 108, PTU AN 26.
Після чого, діючи за попередньою змовою, реалізуючи спільний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, біля 23 год. 00 хв. 23.02.2020 року, ОСОБА_4 разом з двома іншими особами через пошкоджене вікно проникли до приміщення «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» МДМ 352/6 м. Баштанка, розташованого по вул. Миру, 207, смт. Казанка, Миколаївської області, перебуваючи в якому, повиймали плати з шаф АТС, у загальній кількості 93 штук, склали їх у шість мішків, які приготували заздалегідь, після чого через інше вікно, яке відкрили зсередини, за допомогою мотузки (яку заздалегідь взяли в одному з автомобілів) спустили на землю, де їх прийняв інший спільник.
Також, вони повиймали паладієві струни з шаф АТС (загальною вагою 1850 г) та помістили до двох мішків з метою подальшого їх викрадення.
Після чого, встановлена досудовим розслідуванням особа, на виконання заздалегідь обумовленої домовленості, чекав співучасників у автомобілі AUDI A4 н/з НОМЕР_1 навпроти зазначеного приміщення Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» МДМ 352/6 м.Баштанка з метою залишення місця події та розпорядження викраденим майном.
Коли металеві плати в кількості 93 штук в шести мішках спустили на землю, а частину плат склали в приміщенні «АТС і ЛАЗ» Миколаївської філії ПАТ «Укртелеком» МДМ 352/6 м. Баштанка, ОСОБА_4 разом із іншими особами, були затримані на місці події співробітниками поліції, та у зв`язку з цим, тобто, з причин, що не залежали від їх волі, не довели злочин до кінця, хоча виконали всі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця.
24 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: у вчинені закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення.
Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначено за вчинений злочин, може залишити місце свого проживання з метою ухилення від органів досудового розслідування та/або суду та виконання процесуальних рішень.
Крім того, підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, а саме - вчинити інше корисливе кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим встановлено наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, та злочин, який на даний час йому інкримінується, є умисним, був вчинений у співучасті з іншими особами, із заздалегідь заготовленими для вчинення злочину засобами, що свідчить про підготовку до вчинення злочину, а також, можливість планування особою вчинення інших, зокрема, аналогічних кримінальних правопорушень, з використанням вказаних речей. Крім того, злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 був вчинений в період звільнення від відбування покарання з випробуванням, тобто в іспитовий строк.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала.
Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. При цьому, не заперечували щодо застосування до підозрюваного застави, яку він погоджується сплатити в підтвердження бажання належного виконання ним процесуальних дій та обов`язків.
Ознайомившись з клопотанням та доказами, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку прокурора, захисника та пояснення підозрюваного, приходжу до наступного висновку.
24.02.2020 року о 01 год. 00 хв. ОСОБА_4 було затримано, та пізніше вручено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Таким чином, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, у зв`язку з чим, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначив про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Зокрема, обґрунтованість підозри підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, які були дослідженні слідчим суддею, а саме: рапортами про вчинене кримінальне правопорушення від 23.02.2020 року та від 24.02.2020 року; рапортами оперуповноваженого СКП та начальником СКП від 24.02.2020 року; протоколами огляду місця події від 24.02.2020 року; протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України від 24.02.2020 року.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
За наведених обставин, встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.
Також, слідчий суддя погоджується із наведеними прокурором в клопотанні ризиками та відхиляє пояснення захисника щодо їх відсутності з огляду на наступне.
Так, досліджені в судовому засіданні матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати про існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, з огляду на матеріали кримінального провадження, згідно яких ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні умисного тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, припускається усвідомленням тяжкості покарання та його можливої невідворотності. Оцінюючи момент викриття вчиненого злочину, суддею встановлено, що ОСОБА_4 раніше судимий та перебуває на випробувальному терміні згідно вироку Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 18.10.2018 року, що є свідченням про можливу невідворотність покарання. При цьому, ОСОБА_4 з метою відворотності свого затримання намагався, зокрема, зникнути з місця вчинення злочину, переховуватись, відволікти увагу представників поліції, тобто вчинив дії для можливого уникнення покарання. Наведені обставини в своїй сукупності дають підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення покарання в подальшому може вирішити переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.
Крім того, слідчий суддя враховує, що з матеріалів кримінального провадження вбачається існування ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєні тяжкого злочину, та злочин, який на даний час йому інкримінується, є умисним, був вчинений у співучасті з іншими особами, із заздалегідь заготовленими для вчинення злочину засобами, що свідчить про підготовку до вчинення злочину, а також, можливість планування особою вчинення інших, зокрема, аналогічних кримінальних правопорушень, з використанням вказаних речей. При цьому, ОСОБА_4 раніше судимий та перебуває на випробувальному терміні згідно вироку Дзержинського районного суду м. Кривий Ріг від 18.10.2018 року, що є свідченням його схилення до рецидиву.
Наведені обставини дають можливість припускати, що підозрюваний може вчити новий злочин (в тому числі запланований раніше), та свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачення, пред`явленого підозрюваному, та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_4 іншого, більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі та вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є тим заходом, який повною мірою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.
За обставин, зазначених вище, слідчий суддя прийшов висновку про те, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, задовольняючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та враховуючи відсутність доказів того, що злочин, у вчиненні якого він підозрюється вчинений із застосуванням насильства чи погрози його застосування, не спричинив загибель людини, запобіжний захід у вигляді застави йому раніше не обирався і не був порушений, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.
Так, згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи особу підозрюваного, а також те, що він на даний час не одружений, офіційно працює, не має утриманців, не заперечує щодо визначення слідчим суддею застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 84 080 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , відповідні обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Казанківського ВП Новобузького відділу ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Казанківського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком шістдесят днів, який обчислювати з часу затримання ОСОБА_4 , тобто з 01 год. 00 хв. 24 лютого 2020 року.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого Казанківського ВП Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області із встановленою слідчим періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Кривий Ріг Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Казанківського районного суду Миколаївської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Строк дії ухвали до 01 год. 00 хв. 23 квітня 2020 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: