Справа № 339/279/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 лютого 2020 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря cудового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 , представника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000466 щодо обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, фізичної особи підприємця, з середньою освітою, раніше не судимого
за ч.1 ст.125 КК України,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 умисно наніс легкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 при таких обставинах.
03 серпня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в с.Гузіїв Болехівської міської ради Івано-Франківської області неподалік приміщення свиноферми, зустрів ОСОБА_6 , з яким раніше перебував у неприязних відносинах, після чого вони розпочали розмову між собою, під час якої в ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.
Реалізовуючи свій злочинний умисел на умисне нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 03 серпня 2017 року близько 22 год. біля приміщення свиноферми в с.Гузіїв Болехівської міської ради Івано-Франківської області наніс один удар лівою рукою в область голови ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю та отримав легкі тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці обличчя справа.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому не визнав, просив виправдати його, оскільки тілесних ушкоджень потерпілому не наносив. При цьому пояснив, що в той день перебував в приміщенні свиноферми в с.Гузіїв. Через вікно замітив автомобіль, який об`їжджаючи ферму із виключеними фарами, зупинився. Він вийшов на вулицю ( на кут ферми) і побачив, що посередині ферми стоїть автомобіль. Повернувся назад у приміщення ферми та замітив у відкритому вікні ( оскільки літня жара) силует людини, яка вискочила на вікно. Він подумав, що це злодій вискочив на вікно ферми, і він його виштовхнув та вискочив за ним, щоб подивитися, хто це міг бути. Як з"ясувалося, це був потерпілий ОСОБА_6 , який відійшов 2-3 метри на дорогу і впав. Біля потерпілого був ОСОБА_8 , якому потерпілий говорив, щоб він дзвонив в поліцію та на швидку.

Він також подзвонив в поліцію і повідомив, що до нього у вікно ліз злодій, якого він виштовхнув. З місця події потерпілого забрала швидка. З потерпілим, якого добре знає, він не розмовляв і він теж нічого йому не пояснював. Про те, що сільською радою створено комісію, яка повинна контролювати відходи з свиноферми, йому не відомо. Однак знав, що потерпілий є депутатом. Підтвердив зміну свого прізвища з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 .

Вказане приміщення свиноферми орендує, власником є його мати. Договір оренди укладався усно, розведенням свиней займається з 2014 року. Приміщення двохповерхове, свиноферма розміщена на першому поверсі, на другому - склад (зерно). На фермі приблизно 15 вікон.

З приводу відеозйомки, яку проводила комісія, то вказав, що ОСОБА_11 їхав автомобілем біля ферми і побачив шланг, який тягнувся через дорогу. За 10 хв. приїхала голова сільської ради з депутатами, серед яких був і потерпілий, та стали з"ясовувати, що викачується на фермі. Він пояснив, що насправді викачувалася вода, а не фекалії і все знімали на телефон.

Комісія не повідомляла про те, що будуть контролювати його дії з приводу забруднення землі, в тому числі і вночі та будуть стежити, щоб він не викачував фекалії.

Йому відомо про звернення громадян щодо забруднення території відходами та неприємного запаху. Але екологічна служба, яка приїжджала на місце, встановила, що всі показники в нормі. Всі відходи попадають в септики, закопані цистерни, все зацементовано і накрито, щоб нічого не попадало в землю.

Після цих подій не намагався примиритися з потерпілим, який наговорював на нього про те, що він побив його на дорозі, що не відповідає дійсності.

Однак винність ОСОБА_4 в злочині, вчиненому при викладених вище обставинах, доведена зібраними в ході досудового слідства та підтверджується наступними, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами у справі: поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , матеріалами справи.
Так, потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що в 2017року до обвинуваченого ОСОБА_4 зверталися депутати, голова сільської ради, сусіди та жителі села з приводу неприємного запаху від діяльності його свиноферми, які просили, щоб він зробив очисні споруди та не викачував фекалії.

03 серпня 2017 року за повідомленням ОСОБА_8 про те, що обвинувачений викачує фекалії, зібралася комісія сільської ради, яка, приїхавши на місце, зафіксувала на телефон, як обвинувачений викачував фекалії в поле. Зі слів обвинуваченого, викачувалася вода. Однак, по запаху і кольору комісія визначила, що це фекалії, тому попередили обвинуваченого про те, що будуть контролювати викачку фекалій.

Вечером того ж дня після роботи, він подзвонив до ОСОБА_8 та домовилися про те, що будуть здійснювати таку перевірку.

Як було домовлено, він вийшов з фірми та йшов по дорозі, побачив, що шлангу немає, а ОСОБА_8 - мав приїхати з другої сторони.

Він йшов попри фермі, десь посередині зустрів обвинуваченого, який запитав у нього: «чого він ходить», «вони його замучили», а в нього « все по закону». На запитання «для чого це говорити?» обвинувачений сказав, що «вб`є і закопає». В цей час засвітилися фари автомобіля, він подумав, що це приїхали товариші обвинуваченого, які в обід погрожували членам комісії. Тому він сказав обвинуваченому, що передзвонить до ОСОБА_8 . Та коли підніс правою рукою телефон до вуха, то відчув удар, який отримав в область голови: в руку через телефон, була царапина і вухо посиніло від удару.

Нічого не пам`ятає, а коли прийшов до свідомості, то побачив ОСОБА_8 .

Щодо відмови його від забору крові на вміст алкоголю, то вказав, що оскільки був доставлений в лікарню без свідомості, то не пам"ятає ці події. Чому в медичній карті зазначено, що він відмовився від забору крові, не знає, від забору крові не відмовлявся. В лікарні у нього боліла голова, вухо було синє від удару. Експерт при проведенні експертизи, проводив його огляд.

Вищевказані показання потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень обвинуваченим, механізму їх заподіяння, часу настання, є послідовними та повністю підтверджуються як показаннями свідків, так і матеріалами справи.

Свідок ОСОБА_12 , голова Гузіївської сільської ради, вказала, що причиною виникнення конфлікту односельчан з обвинуваченим ОСОБА_4 стало те, що він вирощує на фермі свиней, внаслідок чого є неприємний запах на території села та забруднюється вода, оскільки обвинувачений через шланг випускав по полю відходи, які текли в канали і люди боялися, що це потрапить до криниць. Це все тривало 2 -3 роки.

З приводу таких дій зверталися в санстанцію, в прокуратуру, однак вони нічого не могли вдіяти.

Тому сільською радою прийнято розпорядження, яке оприлюднили на сесії сільської ради про те, щоб депутати слідкували за діями обвинуваченого з приводу витоку нечистот, оскільки він доказував, що не випускає їх по полю. Таке розпорядження до відома обвинуваченого не доводили.

З телефонного дзвінка дружини потерпілого дізналася про його побиття. Через кілька днів провідувала знайомого в лікарні, то бачила потерпілого .

Свідок ОСОБА_13 , депутат Гузіївської сільської ради, пояснив, що він разом з потерпілим були в складі комісії, яка створена сільською радою щодо перевірки господарської діяльності обвинуваченого. Згадує, що вечером до нього прибігла дружина і повідомила, що біля свинарника побили ОСОБА_6 . Коли з дружиною їхали на автомобілі, то по дорозі зустріли дружину потерпілого з дітьми. Приїхавши до свинарника, побачили автомобіль ОСОБА_8 з включеними фарами, біля якого були ОСОБА_8 та обвинувачений. Він запитав у ОСОБА_8 «що сталося?» і побачив, що в канаві лежав потерпілий ОСОБА_6 . Оскільки він має медичну освіту (фельдшер), то оглянув потерпілого та побачив, що крові не було, дихання поверхневе, підклав куртку, давав нашатир та з"ясував чи викликали швидку допомогу. Потерпілий був без свідомості, було дуже темно і він підсвічував телефоном. Між свинарником і місцем де виявив потерпілого, відстань 8-10 метрів, голова лежала на дорозі. Про те, що потерпілого побив власник свинарника обвинувачений ОСОБА_4 , дізнався від дружини. Коли приїхала машина швидкої допомоги, то потерпілого в непритомному стані відвезли до лікарні. У лікарні ОСОБА_6 розповів йому, що хотів сфотографувати, як відкачують відходи від свиноферми і обвинувачений вдарив його.

Свідок ОСОБА_14 повідомила, що у серпні 2017 року зателефонувала дружина потерпілого та повідомила, що побили чоловіка. Вона разом із своїм чоловіком ОСОБА_13 сіли в автомобіль і поїхали; по дорозі побачили дружину потерпілого з дітьми. Чоловік ОСОБА_13 підбіг до потерпілого, який лежав і надавав першу допомогу. В лікарні відвідувала потерпілого, який мав ознаки виснаження з забоєм голови. Він скаржився на втрату свідомості, запаморочення, тошноту, що є наслідком черепно-мозкової травми, але видимих ознак на тілі не бачила.

Свідок ОСОБА_15 , дружина потерпілого, пояснила, що вечером у серпні 2017 року їй додому подзвонив ОСОБА_8 і повідомив, що її чоловік побитий. Вона попросила сім`ю ОСОБА_17 ( оскільки ОСОБА_18 лікар) під"їхати на місце і, схопивши дітей, теж побігли. Біля ферми побачила свого чоловіка, який лежав на відстані від ферми 3-5 метрів, біля нього стояв обвинувачений, який сказав, що вдарив чоловіка. ОСОБА_8 теж сказав, що обвинувачений вдарив чоловіка. ОСОБА_19 , який під"їхав з дружиною, надавав допомогу, а потім приїхала машина швидкої допомоги. Було дуже темно і вона не бачила на тілі чоловіка тілесних ушкоджень. У лікарні чоловік розказав, що обвинувачений кулаком вдарив його у голову та побачила у чоловіка удар на виску, царапини.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що 03 серпня 2017 року до неї підійшла голова сільської ради ОСОБА_12 і сказала, що необхідно йти до свинарника, так як отримали інформацію про те, що з території ферми випускають нечистоти. Крім них, на місці ще був ОСОБА_20 та інші особи. З свинарника шлангом, довжиною більше як 100м, викачувалися нечистоти, які мали неприємний запах. Власник був присутнім, це заперечував, пояснюючи, що викачується вода.

Показання вказаних свідків та потерпілого узгоджуються з матеріалами справи.

Так, з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03 серпня 2017 року від ОСОБА_6 вбачається, що останній повідомив про те, що в темну пору доби, коли він повертався додому, проходячи біля свиноферми в с.Гузіїв Болехівської міської ради власник цієї свиноферми завдав йому удар в область лиця, після чого він впав на землю. Вказана заява зареєстрована в ЄРДР, про що свідчить витяг по кримінальному провадженню №0000466 від 04 серпня 2017 року ( том. 1 а.с. 157-158).

В протоколі проведення слідчого експерименту від 22 червня 2018 року з фото таблицями за участю потерпілого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у присутності понятих зафіксовано перебіг обставин, при яких потерпілий отримав тілесні ушкодженння.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_6 показав на місце, де його 03 серпня 2017 року близько 22 год. вдарив ОСОБА_4 в ділянку лиця поблизу свиноферми в с.Гузіїв, від якого він впав на землю. ОСОБА_8 показав на те саме місце, на якому 03 серпня 2017 року виявив лежачого на землі ОСОБА_6 , над ним на відстані приблизно 1 м стояв ОСОБА_4 ; вказане місце знаходиться на відстані 6 м від стіни свиноферми в с.Гузіїв. При цьому ОСОБА_8 зазначив, що коли проїхав біля ферми, то перед машиною у світлі фар на землю впав потерпілий, а над ним стояв обвинувачений (том 1 а.с.174-179).

За висновком експерта №39/131/17/34/131/17-П/18 від 26-27 липня 2019 року встановлено, що згідно медичної картки стаціонарного хворого №1893 БЛМ у ОСОБА_6 мались садна в ділянці обличчя справа.

Садна утворилися від ударно-дотичної чи ковзної дії тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В зв`язку з тим, що характер, форма, розміри саден в медичній картці не описані, висловитись про термін їх заподіяння та механізм утворення їх, немає можливості.

Припухлість м`яких тканин (згідно медичної картки стаціонарного хворого №1893 в потиличній ділянці) без будь-яких зовнішніх проявів тілесних ушкоджень в судово- медичних підсумках не враховується.

Виставлений діагноз: закрита черпно-мозкова травма, струс головного мозку- не підтверджений об`єктивними неврологічними симптомами, тому в судово-медичних підсумках не враховується ( том. 1 а.с. 239-241).

Згідно даних протоколу проведення слідчого експерименту від 22.06.2018 року з фото таблицями за участю підозрюваного ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_4 показав, як 03.08.2017 ввечері біля 21.40 год. в одне із вікон свиноферми намагалася залізти невідома особа, яку він один раз вдарив та виштовхнув з вікна; через це вікно сам вискочив на вулицю, де вже побачив, що це був ОСОБА_6 ; під час слідчого експерименту підозрюваний ОСОБА_21 із зовнішньої сторони показав на вікно, в яке намагалася пролізти ця особа; вказане вікно знаходиться на відстані 170 см від землі та його розміри 180 см довжина та 60 см висота.

Однак, ОСОБА_4 заборонив продовжувати слідчий експеремент в середині приміщення свиноферми ( т.1 а.с. 170-179).

З матеріалів справи вбачається, що конфлікт між обвинуваченим та потерпілим виник з приводу перевірки дій ОСОБА_4 щодо забруднення території Гузіївської сільської ради нечистотами від діяльності свиновідгодівного комплексу.

Так, згідно розпорядження сільського голови Гузіївської сільської ради ОСОБА_12 від 25 липня 2017 року для документування фактів забруднення території сільської ради нечистотами від діяльності свиновідгодівного комплексу створено комісію у складі її голови ОСОБА_12 , заступника голови комісії ОСОБА_6 (потерпілого), членів комісії : ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_22 , ОСОБА_8 .

В розпорядженні значиться про те, що члени комісії та активісти села постійно (круглодобово) мають право стостерігати за станом території поблизу свинокомлексу та при виявленні фактів викачування відходів життєдіяльності свиней на земельні ділянки чи вивіз і скидання нечистот з свинокомплексу в струмки і річки, негайно повідомляти голову комісії чи його заступника та членів комісії для документування фактів забруднення території ( том. 1 а.с. 159).

З акту від 03 серпня 2017 року вбачається, що вказана комісія, вийшовши на місце розміщення свиновідгодівного комплексу в АДРЕСА_2 , встановила, що нечистоти від життєдіяльності свиней через вікно комплексу пожежним шлангом викачуються на віддаль більше 100 метрів у поле на землі сільської ради, чим забруднено значну частину землі, площею більше 100 квадратних метрів. В подальшому фекалії стікають у меліоративний канал, який з`єднюється з річкою Сукіль. На місці фіксування порушення здійснювалося за допомогою зйомки на мобільний телефон (том. 1 а.с. 160).

З заяви від сільського голови с.Гузіїв ОСОБА_12 від 06.06.2018 року вбачається, що вона надає DVD-диску з відеозаписом фіксації протиправної діяльності ОСОБА_23 03 серпня 2017 року (том 1 а.с.164).

Вказаний DVD-диск (1 шт) з відеозаписом фіксації діяльності ОСОБА_23 03 серпня 2017 року згідно постанови від 06 червня 2018 року визнано речовим доказом (том 1 а.с.165,168).

З оглянутому в судовому засіданні запису диску вбачається, що в ньому зафіксовано про те, що сільський голова с.Гузіїв ОСОБА_12 разом із депутатами: ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та землевпорядником ОСОБА_16 знаходяться біля приміщення свиноферми на грунтовій дорозі та розмовляють із власником свиноферми ОСОБА_4 та невідомим чоловіком. Розмовляючи з обвинуваченим, члени комісії з"ясовують чому він здійснює відкачування відходів від свиноферми в поле, внаслідок чого люди не можуть дихати від такого запаху. Також на відео видно, як з приміщення свиноферми з вікна веде шланг в поле, з якого витікає невідома рідка речовина темного кольору, такі ж обставини його перегляду викладені і в протоколі огляду від 06 червня 2018 року (том. 1 а.с.166-167).

З довідки від 18.06.2018 року №117 від Гузіївської сільської ради вбачається, що приміщення корівника (свинарника) розташоване на земельній ділянці, яка належить сільській раді (том. 1 а.с.169).

Наведені вище докази винності ОСОБА_4 у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між ним та потерпілим та в цілому доводять механізм утворення тілесних ушкоджень у потерпілого у вигляді саден, локалізація яких, збігається з наведеними вище висновком експерта та показами потерпілого, свідків, внаслідок ударно-дотичної чи ковзної дії тупих твердих предметів, яким була рука обвинуваченого.

В судовому засіданні захисник подала клопотання про визнання недопустимими висновків судово - медичного експерта від 23.11.2017року №131 та від 14 березня -06 квітня 2018 року №34/131/17-П, оскільки вони отримані всупереч порядку визначеного КПК України.

Відповідно до ст. 86 КПК доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому КПК. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Як вбачається із змісту висновку експерта №131 від 23.11.2017року, то в ньому зазначено про те, що тілі ОСОБА_6 , який був на огляді, тілесних ушкоджень не виявлено і оскільки медичні документи не предоставлені, то висловитись про характер тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 немає можливості ( т.2 а.с.99-100).

Згідно вказаного висновку від 14 березня -06 квітня 2018 року №34/131/17-П у ОСОБА_6 мались ушкодження у вигляді саден у ділянці обличчя справа, які утворилися від ударно-дотичної чи ковзної дії тупих твердих предметів і відносяться до легких тілесних ушкоджень. В зв`язку з тим, що характер саден не описаний, висловитись про термін їх заподіяння немає можливості . Діагноз закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку не підтверджений об`єктивними неврологічними симптомами, тому в судово-медичних підсумках не враховується ( том. 1 а.с.161-613).

При цьому, у висновку зазначено, що це повторна судово-медична експертиза, яка проведена на підставі даних висновка експерта №131 від 23.11.2017р. та медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 .

Правовою підставою для проведення повторної експертизи, як випливає з висновку СМЕ стала постанова слідчого про проведення повторної СМЕ від 14.03.2018року.

Але, виходячи з аналізу реєстру досудового розслідування, слідчим виносилась лише одна постанова про призначення СМЕ від 23 листопада 2017 року.

Окрім того, у вказаному реєстрі відсутній також висновок експерта №131 від 23.11.2017 року.

Відтак, суд погоджується з доводами захисника про те, що відсутність вказаних документів (постанови слідчого про проведення повторної СМЕ від 14.03.2018року та висновку експерта №131 від 23.11.2017р) призвело до їх не відкриття стороні захисту в порядку, визначеному ст. 290 КПК України.

Так, згідно ч.2,12 ст. 290 КПК України, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Виходячи з наведеного, суд не бере до уваги зазначені висновки експерта від 14 березня - 06 квітня 2018 року №34/131/17-П та за №131 від 23.11.2017р.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами захисника та визнає допустимим доказом - висновок експерта №39/131/17/34/131/17-П/18 від 26-27 липня 2019 року щодо наявності у потерпілого тілесних ушкоджень, так як він проведений згідно ухвали суду в порядку ст. 242, 332КПК України .
Захисник вважає, що вказаний висновок експерта слід визнати неналежним доказом, так як підставою для нього стали: висновки експерта №131 від 23.11.2017, №34/131/17-П від 14 березня-06 квітня 2018 року, які були не були відкриті стороні захисту.

Суд з такими доводами не погоджується, виходячи з наступного.

Так, у висновку експерта №39/131/17/34/131/17-П/18 від 26-27 липня 2019 року зазначено, що дані про тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці обличчя справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, зафіксовані згідно записів медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_6 №1893 Болехівської ЦМЛ, яка надавались експерту згідно ухвали суду ( т. 1 а.с.241).

У висновку експерта у розділі «Підсумки» експерт зазначив висновки експерта №131 від 23.11.2017, №34/131/17-П від 14 березня 2018 року на ім"я ОСОБА_6 .

В судовому засіданні експерт ОСОБА_24 , яка проводила експертизу, надала роз"яснення з цього приводу та вказала, що зазначення в ньому двох попередніх висновків експертиз, пов"язано з тим, що кожна із зазначених експертиз стосувалася однієї особи та однієї події і тому вона вважала привильним зазначити їх. Однак, підтвердила, що висновок експерта від 16 липня 2019року ґрунтувався виключно на наданих судом експерту медичних документів щодо потерпілого ОСОБА_6 .

Суд також не погоджується з доводами захисту про те, що пояснення потерпілого є непослідовними та мають суперечності щодо локалізації тілесного ушкодження.

Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив та показав, що коли він підніс телефон правою рукою до вуха, щоб подзвонити ОСОБА_8 , то в цей час обвинувачений наніс йому удар в область голови у вухо, від чого він впав.

Удар у вухо з правої сторони не виключає спричинення тілесних ушкоджень в ділянці обличчя справа ( як зазначено в обвинувачення), оскільки вухо та обличчя є частиною голови та є суміжними між собою.

Твердженння захисника про те, що неправдивими є показання потерпілого з приводу огляду його експертом,теж не заслуговують на увагу, оскільки при проведенні експертизи 23.11.2017року потерпілий був оглянутий експертом, який встановив, що при його огляді будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено.

З приводу доводів сторони захисту про те, що жоден свідок не підтвердив факт наявності на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, то слід зазначити, що вказана подія мала місце вночі і одразу ж на місце прибули свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , які підтвердили, що було дуже темно і щоб з"ясувати стан потерпілого, який був без свідомості, ОСОБА_13 підсвічував телефоном. А свідок ОСОБА_15 підтвердила, що уже в в лікарні побачила у чоловіка удар на виску, царапини.

Про погане самопочуття потерпілого в лікарні також підтвердила свідок ОСОБА_14 , яка вказала, що він "мав ознаки виснаження з забоєм голови, скаржився на втрату свідомості, запаморочення, тошноту, хоч видимих ознак на тілі не бачила.

Окрім того, факт тілесних ушкоджень у вигляді садна в ділянці обличчя справа, зафіксовано в медичній картці стаціонарного хворого ОСОБА_6 в Болехівській ЦМЛ №1893.

Щодо тверджень захисника з приводу суперечностей щодо показань потерпілого та свідка ОСОБА_8 , то слід зазначити, що ці пояснення стосуються обставин, що мали місце до вчинення злочину і не впливають на загальну картину подій, оскільки і сам обвинувачений підтвердив та не заперечував того факту, що ОСОБА_8 знаходився біля потерпілого, який лежав на дорозі і просив ОСОБА_8 викликати швидку та поліцію.

Зокрема, як пояснив потерпілий, він за домовленістю з ОСОБА_8 прийшов до ферми один з метою перевірки злиття нечистот і зустрів обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_8 , надаючи пояснення, спочатку вказував, що він зустрівся з потерпілим біля приміщення свиноферми та перевіряли нечистоти разом. Після того, як перевірка закінчилась, він пішов до свого автомобіля і коли вже збирався їхати, то побачив, як перед автомобілем впав потерпілий, а біля нього стояв обвинувачений .

В подальшому з метою з"ясування таких розходжень, при повторному допиті свідок ОСОБА_8 вказав, що неправильно виклав такі пояснення, оскільки в той день був стомлений через тривале відрядження. І вказав, що в цей час коли об`їжджали свиноферму на автомобілі, то побачив, що ОСОБА_20 лежав на землі головою до дороги, а позаду нього стояв ОСОБА_4 .

Але, оскільки свідок ОСОБА_8 надавав суперечливі пояснення суду, то суд їх оцінює критично та не приймає як доказ винуватості ОСОБА_4 .

Однак, це жодним чином не впливає на доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого про те, що він не наносив удару потерпілому, а тільки виштовхнув його з вікна, вважаючи, що це злодій, який намагається проникнути в приміщення, і розцінює як спроби і намагання подати розвиток подій у своїй інтерпретації, у вигідному для себе світлі з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються наведеними вище дослідженими доказами у справі.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що пояснення обвинуваченого щодо його причетності до нанесення потерпілому тілесних ушкоджень мали суперечливий характер та змінювались.

Так, на досудовому слідстві згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.06.2018 року обвинувачений вказував, що у вікно свиноферми намагалася залізти невідома особа, яку він один раз вдарив та виштовхнув з вікна; через це вікно сам вискочив на вулицю.

Проте, провести слідчий експеримент в середині приміщення з метою перевірки таких обставин та з"ясування чи міг би він, маючи набагато вищий ріст, ніж потерпілий ( ріст якого 174см), вискочити у вікно, що має отвір висотою 60 см довжиною 180см, обвинувачений відмовився.

Уже в судовому засіданні 04.09.2018 року під час проведення підготовчого засідання обвинувачений підтвердив неправомірність своїх дій та вказував, що визнає свою вину у вчиненому згідно пред"явленого обвинувачення .

В судовому засіданні 12.12.2018 року пояснював, що удари потерпілому взагалі не наносив, а тільки виштовхнув особу, яка вискочила на вікно ферми. І коли сам вискочив за ним у вікно ( що є неможливим через розміри вікна та високий ріст обвинуваченого), то побачив потерпілого, який відійшов 2-3 метри на дорогу і впав.

Однак розміри віконного отвору ( 180 см довжина та 60 см висота) та його розміщення від землі ( 170 см) викликають сумнів у таких твердження обвинуваченого про те, що потерпілий з врахуванням його росту ( 174 см) міг вискочити на вікно.

Окрім того, висновком експертизи №39/131/17/34/131/17-П/18 від 26-27 липня 2019 року, стверджується, що тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді садна в ділянці обличчя справа утворилися від ударно-дотичної чи ковзної дії тупих твердих предметів, а не від падіння, як про це стверджує обвинувачений.

Суд також не погоджується з доводами потерпілого та його представника, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати як ч.2 ст. 350 КК України, так як потерпілий є депутатом сільської ради та членом комісії Гузіївської сільської ради, створеної для боротьби з забрудненням ОСОБА_4 території сільської ради нечистотами від діяльності свинарника та при нанесенні обвинуваченим тілесних ушкоджень виконував свої громадські обов`язки.
В судовому засіданні обвинувачений вказував на те, що із змістом рішення комісії про проведення цілодобового стостереження за діяльністю свиноферми щодо виявлення фактів забруднення він не був ознайомлений, що також підтвердила голова сільської ради ОСОБА_12 , даючи пояснення як свідок.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування кваліфіковано дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, з чим погоджується суд.

Суд відповідно до вимог ч.1ст. 337 КПК України розглядає кримінальне провадження в межах висунутого ОСОБА_4 обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Прокурором під час судового розгляду обвинувачення, відповідно до ст. 338 КПК України, не змінювалось.

Отже, досліджені в судовому засіданні докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисного нанесення легкого тілесного ушкодження потерпілому є такими, що доповнюють одне одного, є належними допустимими та достатніми, оскільки, спроможні об`єктивно констатувати не лише факт виникнення 03 серпня 2017року року у потерпілого ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, але й достатньо підтверджувати причетність до цих наслідків саме обвинуваченого ОСОБА_4 та є достатніми для висновку про винуватість обвинуваченого у спричиненні потерпілому легкого тілесного ушкодження.

З довідки Болехівського міського відділу РАЦУ від 09.06.2018 №13.13.06-20/306 вбачається, що ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 змінив прізвище « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується актовим записом від 29.03.2018 року (том. 1 а.с.183).

Обираючи вид і розмір покарання за скоєне обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує відповідно до ст. 65, 67,68 КК України ступінь тяжкості вчиненого правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України, дані про особу обвинуваченого встановлено, що він вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінеті не перебуває, працює приватним підприємцем.
Долинський міськрайонний сектор філії державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області надав досудову доповідь про обвинуваченого, з якої вбачається, що ОСОБА_4 одружений, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, займається підприємницькою діяльністю, раніше не судимий. Беручи до уваги вказану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середню ймовірність вчинення повторно правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства ( т.1 а.с.39-40 ).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.67 КК України про обставини, що обтяжуть покарання сторона обвинувачення не заявила і такі не встановлені судом.
Санкцією частини 1 ст. 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу громадських або виправних робіт.

З врахуванням характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, всіх даних про особу обвинуваченого та конкретних обставин справи, відсутність пом"якшуючих та обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання в вигляді штрафу, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.
Разом з тим, статтею 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
У відповідності до ч.2 ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК відноситься до злочину невеликої тяжкості, вчинений 03 серпня 2017 року, тобто строк давності по даному кримінальному провадженню закінчився 03 серпня 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст. 49 КК України. Зокрема, у випадку, якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в діях особи складу злочину або виправдання. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч. 5 ст. 74 вказаного Кодексу.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який заперечував свою винуватість й наполягав на ухваленні виправдувального вироку, суд вважає за необхідне на підставі статей 49, 74 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів суд вирішує згідно вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 368, 370, 374 КПК суд,
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу розміром 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п"ятдесят ) грн.
На підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного судом покарання - у зв`язку із закінченням строків давності.
Речовий доказ:
DVD-диск з відеозаписом фіксації діяльності ОСОБА_23 03 серпня 2017 року - зберігати при матеріалах провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Апеляційна скарга на вирок суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Болехівський міський суд.
Суддя ОСОБА_1