Дата документу 09.01.2020 Справа № 316/1126/19
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/38/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №316/1126/19Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 в режимі відеоконференції

представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року про відмову у арешті майна,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання прокурора, про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000148 від 28.03.2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358 КК.
В апеляційній скарзі прокурор просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу про арешт майна, а саме товарно-тваринницького комплексу, розташований за адресою: Запорізька область Кам`янсько-Дніпровський район с. Велика Знам`янка, вулиця Водяна будинок 53а та складається з: А-будівлі свинарника; Б-будівлі відгодівлі молодняка; В- будівлі свинарника; Г - будівлі свинарника; Д -будівлі їдальні; Е -будівлі свинарника; Ж -будівлі свинарника; З - будівлі свинарника; И - будівлі свинарника; К-будівлі складу; Л - навісу; М - навісу; Н - навісу; О - навісу; П - адмінбудівлі; Р - будівлі охорони; С - ваговій; Т - будівлі ТП.

Передати на відповідальне зберігання товарно-тваринницький комплекс його власнику ОСОБА_8 .

В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою з посадовими особами ДП «СГП «Запорізьке», використовуючи підроблені документи, 14.02.2017 року шляхом обману заволоділи товарно-тваринницьким комплексом, чим спричинили шкоду державним інтересам в особливо великому розмірі, у сумі 4 548 446,84 грн.

За сукупністю даних, що містяться у матеріалах кримінального провадження, товарно-тваринницький комплекс ДП «СГП «Запорізьке» відповідає критерію речового доказу, як предмету кримінально протиправних дій, відповідно до ст.98 КПК.

Сам факт перереєстрації товарно-тваринницького комплексу засвідчує існування ризику відчуження, чому можливо запобігти, наклавши арешт на вказане майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження, що відповідає положенню ч.11 ст.170 КПК.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник власника арештованого майна адвокат ОСОБА_7 просив в задоволенні апеляційної скарги прокурора відмовити.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримала апеляційну скаргу. Представник адвокат ОСОБА_7 заперечував проти апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та провівши судові дебати, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148 від 28.03.2019 р. за ознаками злочинів, передбачених ч.4 ст.190, ч.2 ст.364, ч.4 ст.358 КК.
Як зазначено в клопотанні слідчого про арешт майна, в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою з посадовими особами ДП «СГП «Запорізьке», використовуючи підроблені документи, 14.02.2017 шляхом обману заволоділи товарно-тваринницьким комплексом ДП «СГП «Запорізьке», чим спричинили шкоду державним інтересам в особливо великому розмірі, в сумі 4 548 446,84 грн.
У подальшому невстановлені особи за попередньою змовою з державним реєстратором Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації ОСОБА_9 , використовуючи підроблені документи, 17.02.2017 року здійснили перереєстрацію права власності товарно-тваринницького комплексу ДП «СГП «Запорізьке» на фізичну особу ОСОБА_10 .

Далі, 13.12.2017 року за результатами проведення електронних торгів, право власності на товарно-тваринницький комплекс ДП «СГП «Запорізьке» перереєстровано на ОСОБА_8 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, товарно-тваринницький комплекс, право власності на який зареєстровано за ОСОБА_8 , розташований за адресою: АДРЕСА_1 та складається з: А-будівлі свинарника; Б-будівлі відгодівлі молодняка; В- будівлі свинарника; Г - будівлі свинарника; Д -будівлі їдальні; Е -будівлі свинарника; Ж -будівлі свинарника; З - будівлі свинарника; И - будівлі свинарника; К-будівлі складу; Л - навісу; М - навісу; Н - навісу; О - навісу; П - адмінбудівлі; Р - будівлі охорони; С - ваговій; Т - будівлі ТП.

Відповідно до матеріалів клопотання, на даний час невстановленими особами здійснюється демонтаж вищезазначеного майна, тому виникла необхідність у припиненні неправомірних дій невстановлених осіб щодо демонтажу майна товарно-тваринницького комплексу.

Враховуючи, що вилучене майно є речовим доказом, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є засобами вчиненого злочину, зберегли на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою не відчуження вказаних речей, прокурор просив задовольнити клопотання.

Слідчий суддя відмовив в задоволенні даного клопотання пославшись на те, що прокурором не наведено, а долученими матеріалами провадження не доведено сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно є доказом злочину та необхідності його арешту.
Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з наступних підстав.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно.

Проте органам досудового розслідування не було дотримано зазначених вимог закону.

Завданням арешту майна, відповідно до ч.1 ст.170 КПК, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У клопотанні про арешт майна слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що невстановлені особи за попередньою змовою з посадовими особами ДП «СГП «Запорізьке» шляхом обману 14.02.2017 року заволоділи товарно-тваринницьким комплексом ДП «СГП «Запорізьке», після чого за попередньою змовою з державним реєстратором Кам`янсько-Дніпровської районної державної адміністрації ОСОБА_9 , використовуючи підроблені документи, 17.02.2017 року здійснили перереєстрацію права власності товарно-тваринницького комплексу ДП «СГП «Запорізьке» на фізичну особу ОСОБА_10 , чим спричинили шкоду державним інтересам в особливо великому розмірі, у сумі 4 548 446,84 грн.

У клопотанні та доданих до нього матеріалів прокурор вказує на Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке», , підтверджуючи розмір завданих державі збитків звітом про оцінку саме про Державне підприємство «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» (а.с.42, 53-59) (далі ДП «СПГ «Запорізьке»), при цьому, на відміну від ДП «СПГ «Запорізьке», яке має ідентифікаційний код юридичної особи: 36418685 та знаходиться за адресою: 71312, Запорізька обл., Кам`янсько-Дніпровський район, село Велика Знам`янка, вул.Леніна, будинок 553, що підтверджується також даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань офіційного сайту Міністерства юстиції України в мережі Інтернет, товарно-тваринницький комплекс, розташований за адресою: Запорізька область Кам`янсько-Дніпровський р-н., с.Велика Знам`янка, вулиця Водяна, будинок, 53а (далі товарно-тваринницький комплекс) не має ідентифікаційного коду юридичної особи та розташований за іншою адресою, що підтверджується, як зазначеним свідоцтвом на право власності (а.с.25), так і Протоколом проведення електронних торгів №303299 (а.с.72-73), нотаріально посвідченим свідоцтвом від 19.01.2018 р. про право власності на товарно-тваринницький комплекс, який належав ОСОБА_10 за ОСОБА_8 (а.с.79).
При цьому, на звіті про оцінку (а.с.53-59), який прокурором покладено в основу шкоди завданої державним інтересам в розмірі 4548446,84 грн., балансоутримувачем товарно-тваринницького комплексу розташованого за адресою Запорізька область Кам`янсько-Дніпровський р-н., с.Велика Знам`янка, вулиця Водяна, будинок, 53а є ДП «СГП «Запорізьке» , проте доказів які б підтверджували перебування товарно-тваринницького комплексу на балансі ДП «СГП «Запорізьке», або даних з яких можливо було встановити їх наявність ні звіт, ні інші матеріали наявні у справі, не містять.
З долученого до клопотання слідчого Акту приймання-передачі майна від ДП «Агроспецсервіс» Державному підприємству «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке» неможливо встановити дану обставину, оскільки даний акт містить у собі майже 1700 (!!!) найменувань рухомих об`єктів і об`єктів нерухомості, які неможливо ототожнити із майном, щодо якого ставиться питання про арешт.
Крім того в Акті приймання-передачі майна державним підприємством «Агроспецсервіс» державному підприємству «Сільськогосподарське підприємство «Запорізьке», затвердженого заступником Міністра аграрної політики України 05.05.2009 р. (а.с.43-52), дійсно зазначено про створення вказаного державного підприємства на підставі наказу Міністерства аграрної політики України від 29.12.2008 р. №988, проте самого вказаного Наказу, матеріали клопотання не містять, інших доказів, що товарно-тваринницький комплекс, який складається з вісімнадцяти будівель зазначених у клопотання прокурора, входить у перелік майна зазначеного в інвентаризаційному описі основних засобів, який є додатком до вказаного Акту, а також, що товарно-тваринницький комплекс з усіма будівлями - належить ДП «СГП «Запорізьке», або йому належав, перебувало чи перебуває на балансі ДП «СГП «Запорізьке» не надано.
З досліджених доказів не можливо встановити, що ОСОБА_10 чи ОСОБА_11 , або інша особа, заволоділи товарно-тваринницьким комплексом як чужим майном або придбали права на нього шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), при цьому, не спростовано і законності та добросовісності набуття ОСОБА_8 права власності на майно зазначене у клопотанні, придбаного ним на електронних торгах, згідно протоколу №303299 від 13.12.2017 р. (а.с.72-73).
Протоколів допитів державного реєстратора ОСОБА_9 , посадових осіб ДП «СГП «Запорізьке» (станом на лютий 2017 року) ДП «СГП «Запорізьке», фізичної особи ОСОБА_10 матеріали справи не містять, підроблених документів, на підставі яких нібито невстановлені особи заволоділи товарно-тваринницьким комплексом яке при цьому належить ДП «СГП «Запорізьке» не встановлено.
Як доказ протиправного заволодіння товарно-тваринницьким комплексом, який нібито належав ДП «СГП «Запорізьке», прокурором надано слідчому судді архівну довідку про те, що рішенням Великознамянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.05.1998 р. №13 не встановлювалось право власності на товарно-тваринницький комплекс ДП «СГП «Запорізьке», оскільки це не відображено у наданому з Державного архіву ксерокопії рішення виконавчого комітету Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.05.1998 р. №13 та додатків до нього (а.с.9-15), а отже реєстрація права власності на вказане нерухоме майно за громадянином ОСОБА_10 , була проведена державним реєстратором ОСОБА_9 (а.с.27) на підставі підробленого свідоцтва на право власності на товарно-тваринницький комплекс від 08.06.1998 р. (а.с.25), а отже є незаконною.
Проте, слідчий суддя правильно критично поставився до даного доказу з огляду на таке.
Зі Свідоцтва на право власності на товарно-тваринницький комплекс від 08.06.1998 р. (а.с.25), встановлено, що його видано не на підставі рішення виконавчого комітету Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.05.1998 р. №13 (а.с.9), як наполягає прокурор, а на підставі рішення Великознам`янської сільської ради №13 від 19.05.1998 р., якого матеріали клопотання не містять, доказів, що таке рішення Великознам`янської сільської ради не існувало чи не існує слідчому судді надано не було, як і не надано доказів того, що зазначене свідоцтво на право власності є підробленим (висновок експертизи) або з метою підтвердження його підробленості призначено експертні дослідження.
А отже, посилання на рішення виконавчого комітету Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 19.05.1998 р. №13 (а.с.9) є безпідставним.
Під час апеляційного розгляду прокурор надала уточнену довідку Державного архіву Запорізької області за №01-32/3141 від 20.12.2019 року відповідно до якої в протоколах сесій Великознам`янської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області рішення №13 від 19.05.1998 р. відсутнє, оскільки засідання сесії того дня не відбувалось.
Проте, такого доказу слідчим і прокурором слідчому судді не надавалось. Дана довідка в матеріалах кримінального провадження була відсутня, а відтак слідчий суддя об`єктивно був позбавлений можливості її дослідити за власної ініціативи. Апеляційний суд переглядає судове рішення, ухвалене на підставі тих доказів, які були надані слідчому судді, і які він об`єктивно мав змогу дослідити. Проте зазначена довідка даним критеріям не відповідає. Відтак, апеляційний суд не приймає до уваги її зміст, як доказ неправильності ухваленого слідчим суддею судового рішення.
Більш того, відповідальність за вчинення злочину передбаченого ст.190 КК настає у разі заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство). Проте ні в клопотанні, ні в долучених до нього матеріалах взагалі не йдеться про особу, яку нібито було обмануто чи зловживання довірою якої було використано.
У разі вчинення злочину передбаченого ст. 190 КК власник майна або уповноважена ним особа добровільно передає належне чи ввірене йому майно винній особі. Проте за матеріалами клопотання взагалі є незрозумілим хто саме внаслідок обману чи зловживання довірою нібито добровільно передав предмет нібито вчиненого злочину. Адже за 10 місяців досудового розслідування не було встановлено, а відтак і не допитано навіть потерпілу особу чи її представника у цій справі.
Відтак слідчим не встановлено і не зазначено з чого і в якій формі мали місце прояви обману чи зловживання довірою, передбачені ст.190 КК, за якою здійснюється дане кримінальне провадження.
Крім того, в клопотанні слідчого зазначено, що товарно-тваринницький комплекс є речовим доказом у справі, оскільки має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, є засобом вчиненого злочину, зберіг на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Проте, на переконання судової колегії товарно-тваринницький комплекс на відміну від предмету злочину, не може бути засобом вчинення злочину. Даний комплекс не може зберігати на собі сліди злочину. Слідчим не зазначено у клопотанні які саме інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, даний комплекс у собі містить.

Таким чином, на переконання судової колегії слідчим у клопотанні про арешт майна не наведено, а долученими матеріалами провадження не доведено розумних підозр вважати, що майно, щодо якого ставиться питання про його арешт, є доказом вчиненого злочину, передбаченого ст.190 КК.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року про відмову у арешті майна залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4