У Х В А Л А
30 квітня 2020 року
м. Київ
Провадження № 13-30зво20
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16
розглянула заяву засудженого ОСОБА_17 про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року, ухвали Верховного Суду України від 09 жовтня 2001 року, ухвали від 04 червня 2019 року та постанови від 05 грудня 2019 року Верховного Суду щодо нього за виключними обставинами і
ВСТАНОВИЛА:
Як убачається з матеріалів провадження за заявою, вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 09 жовтня 2001 року, ОСОБА_17 визнано винним та засуджено за пунктами «б», «г», «е», «і» ст. 93 Кримінального кодексу України 1960 року до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі Касаційний кримінальний суд) від 04 червня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за заявою засудженого ОСОБА_17 про перегляд ухвали Верховного Суду України від 09 жовтня 2001 року в порядку глави 33 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК).
Постановою Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 05 грудня 2019 року касаційні скарги захисників ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і засуджених ОСОБА_20 , ОСОБА_17 залишено без задоволення, а ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 20 листопада 2018 року та Чернігівського апеляційного суду від 07 лютого 2019 року щодо ОСОБА_17 й ОСОБА_20 без зміни.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 03 квітня 2019 року заяви ОСОБА_20 та ОСОБА_17 про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року та ухвали Верховного Суду України від 09 жовтня 2001 року за виключними обставинами повернула заявникам.
ОСОБА_17 просить переглянути за виключними обставинами вищезазначені судові рішення щодо нього. Підставою для такого перегляду заявник вважає рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/202.

Суддя Великої Палати Верховного Суду ухвалою від 31 березня 2020 року заяву засудженого ОСОБА_17 залишила без руху, надавши строк для усунення недоліків заяви.
Копію судового рішення надіслано скаржникові та згідно розписки отримано ним 06 квітня 2020 року.
13 квітня 2020 року ОСОБА_17 повторно надіслав до Суду заяву, в якій недоліків первісної заяви не виправив.
Заявник, посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, вважає Верховний Суд судом, який не має повноважень.
Однак, Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 створення та діяльність Верховного Суду не були визнані неконституційними.
Інших аргументів, які би вказували, як встановлені Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення відповідно до рішення від 18 лютого 2020 року №2-р/2020 впливають на справедливість судового розгляду і постановлених судами остаточних рішень щодо нього, заявник на виконання ухвали суду про залишення заяви без руху від 31 березня 2020 року не наводить.
Суд окремо зауважує, що, хоча ОСОБА_17 як підставу для перегляду постановлених щодо нього судових рішень зазначає рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року №2-р/2020, проте, наводить доводи, які зводяться до його незгоди із постановленими щодо нього судовими рішеннями.
У той же час, Велика Палата Верховного Суду не має повноважень щодо повторного касаційного перегляду прийнятих судових рішень. Ураховуючи положення ч. 2 ст. 45 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402VIII, Велика Палата Верховного Суду не є четвертою інстанцією в системі судів кримінальної юрисдикції та не наділена повноваженнями щодо перегляду судових рішень з інших підстав, ніж встановлені процесуальним законом.
Неусунення недоліків, указаних в ухвалі суду про залишення заяви без руху, позбавляє Велику Палату Верховного Суду можливості відкрити провадження за виключними обставинами.
Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 464 КПК, до заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу, відповідно до яких залишена без руху заява повертається, якщо в установлений строк особа не усунула наявні в ній недоліки.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 429, 459 - 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Заяву засудженого ОСОБА_17 про перегляд вироку Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року, ухвали Верховного Суду України від 09 жовтня 2001 року, ухвали від 04 червня 2019 року та постанови від 05 грудня 2019 року Верховного Суду щодо нього за виключними обставинами разом із усіма доданими до неї матеріалами повернути заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді:ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_21 ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16