ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/1358/20 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції: 640/8978/14-к
Категорія: ч.12 ст. 294 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 21 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_7 , 1963 року народження, громадянин України, уродженець м. Гадаута Абхазької АРСР, має вищу освіту, мешканець м. Харкова, раніше не судимий, -

- визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.04.2014 року по 29.02.2016 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнений ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням на строк 2 роки з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_10 , 1990 року народження, уродженець м. Харкова, громадянин України, має середню освіту, не одружений, мешканець м. Харкова, раніше судимий вироком Дзержинського районного суду м. Харквоа від 18.11.2013 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 1700 грн., -

- визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.04.2014 року по 08.02.2016 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнений ОСОБА_10 від відбуття покарання з випробуванням на строк 3 роки з покладанням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_14 , 1984 року народження, уродженець м. Феодосія Республіки Крим, громадянин України, має вищу освіту, офіційно працевлаштований, мешканець м. Харкова, раніше не судимий, -

- визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_14 в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.04.2014 року по 11.04.2014 року.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_14 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_8 , 1995 року народження, уродженець м. Харкова, громадянин України, має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштований, мешканець м. Харкова, раніше судимий, останній раз вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2013 року за ч.2 ст.190, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки 6 місяців, -

- визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 294, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України та йому призначено покарання

за ч.1 ст. 294 КК України 5 років позбавлення волі.,

за ч.2 ст. 186 КК України 6 років позбавлення волі,

за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбута частина покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.10.2013 року у вигляді 11 місяців 4 днів позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 6 років 11 місяців 4 дня позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 08.04.2014 року по 29.10.2014 року та з 25.01.2016 року по 21.12.2018 року, враховуючи вимоги ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII та позицій, викладених в постанові Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У зв`язку з фактичним відбуттям покарання ОСОБА_8 у вигляді 6 років 11 місяців 4 днів позбавлення волі, з врахуванням вимог ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII та позицій, викладених в постанові Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 року, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ОСОБА_8 звільнений з-під варти в залі суду.

Заставу у розмірі 182700 гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_15 за ОСОБА_10 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 року (а.с. 134 т. 18) після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_15 .
Заставу у розмірі 55120 гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_16 за ОСОБА_7 на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18.02.2016 року (а.с. 167 т. 18) після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_16 .
Заставу у розмірі 182800 грн., внесену застоводавцем ОСОБА_17 за ОСОБА_8 , згідно ухвали Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2014 року (а.с. 154 т.13) - повернути заставодавцю ОСОБА_17 .
Заставу у розмірі 158340 гривень, внесену заставодавцем ОСОБА_12 за ОСОБА_14 по справі №640/5711/14-к після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_12 .
Цивільний позов Харківської обласної державної адміністрації до 66 осіб, в тому числі до ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди на суму 186369,11 грн. - залишити без розгляду.
Цивільний позов Харківської обласної ради до 66 осіб, в тому числі до ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди на суму 11786,50 грн. - залишити без розгляду.
Цивільний позов Академії внутрішніх військ МВС України до 66 осіб, в тому числі до ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди на суму 21133,86 грн. - залишити без розгляду.
Цивільний позов Обласного комунального виробничо-експлуатаційного підприємства "Держпром" до 6 осіб, в тому числі до ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 про стягнення майнової шкоди на суму 3496 602,02 грн. - залишити без розгляду.
Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_18 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи у розмірі 6289, 92 грн.
Цивільні позови ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 до ОСОБА_8 задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_19 суму матеріальної шкоди в розмірі 2300 грн. та моральної шкоди 3000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_20 суму матеріальної шкоди в розмірі 1552 грн. та моральної шкоди 14448 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_21 суму матеріальної шкоди в розмірі 4345,20 грн.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчих експертиз: №3126-ая/15 від 30.07.2015 року у розмірі 368,28 грн., №2134 від 22.05.2015 року у розмірі 368,28 грн., №4932 від 13.05.2015 року у розмірі 307,50 грн., №3112 від 24.04.2014 року у розмірі 246 грн.
Доля речових доказіва вирішена в порядку ст.. 100 КПК України.

Вироком встановлено, що ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , перебуваючи на майдані Свободи у м. Харкові, де вони приймали участь у проросійському мітингу, який розпочався 07.04.2014 року, близько 22:00 год., піддавшись на заклики особи, провадження відносно якої виділено в окреме провадження, та інших осіб, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, діючи усвідомлено, з метою грубого порушення громадського порядку та порядку управління державної установи Харківської обласної державної адміністрації та Харківської обласної ради, приміщення яких розташовані у будівлі № 64 по вул. Сумській у м. Харкові, а також з метою дестабілізації обстановки у Харківській області, вирішили прийняти активну участь у масових заворушеннях, направлених на вчинення перепон по реалізації владних повноважень вказаних державних установ, що супроводжувалось захопленням вказаних будівель.
Так, під час мітингу, невстановлені особи, у кількості не менш ніж 100 осіб, які приймали участь у мітингу, піддавшись закликам та призивам особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та інших осіб, матеріали відносно яких виділені в окремі провадження, до активних протиправних дій, розпочали масові заворушення, а саме не зважаючи на законні вимоги представників влади не вдаватись до насильницьких дій, діючи узгоджено, згідно виниклого внаслідок протиправних закликів єдиного умислу, направленого на здійснення масових заворушень, стали наносити удари палицями та кидати у двері і вікна будівлі по АДРЕСА_1 каміння, дошки та інші предмети. А також кидати каміння, дошки світло-шумові гранати, вибухові пакети та робити постріли з невстановленої травматичної зброї у бік співробітників правоохоронних органів, які виконували службові обов`язки з охорони зазначеної будівлі.
Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, учасники масових заворушень, та інші особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з метою подолання опору співробітників правоохоронних органів, запалили перед входом до вказаної будівлі автомобільні покришки та, кинувши декілька пляшок із запальною сумішшю, підпалили розміщені у вказаному будинку чотири кабінети. Від пожежі приміщення будівлі почали задимлюватись, внаслідок чого дим завдав шкоди здоров`ю курсового офіцера Академії внутрішніх військ МВС України ОСОБА_22 , який виконував службові обов`язки з охорони будівлі і громадського порядку та отримав, згідно висновків судово-медичної експертизи № 1556-ая/14 від 16.05.2014, отруєння угарним газом легкого ступеню, по ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я.
Надалі, вищевказані агресивно налаштовані учасники масових заворушень, в тому числі ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , не припиняючи свої протиправні дії, направленої на вчинення масових заворушень та захоплення будівлі, у якій розташовані Харківська обласна державна адміністрація і Харківська обласна рада, увірвавшись до приміщення будівлі, в якій розташовані Харківська обласна державна адміністрація і Харківська обласна рада, та захопивши його, розмістились групами на всіх поверхах.
08.04.2014 року, о 07 годині 30 хвилин, працівниками міліції в ході проведених заходів приміщення Харківської обласної державної адміністрації і Харківської обласної ради було звільнено, а ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , та осіб, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, затримано безпосередньо на місці скоєння злочину, тобто в приміщеннях будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході вказаних масових заворушень, учасниками було спричинені тілесні ушкодження: заступнику командира начальнику штабу батальйону міліції особливого призначення ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_23 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 1214-Ая/14 від 14.04.2014, забиту рану на фоні крововиливу на обличчі, по ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження; старшому психологу відділення психологічного забезпечення ВКЗ Харківського національного університету внутрішніх справ ОСОБА_24 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 1205-ая/14 від 14.04.2014, забиту рану в області підборіддя, садна на правій кисті, по ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження; оперуповноваженому СКР Червонозаводського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_25 , згідно висновків судово-медичної експертизи № 1557-ая/14 від 16.05.2014, закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, по ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; курсанту 3 курсу Академії внутрішніх військ МВС України ОСОБА_26 , згідно висновків судово-медичної експертизи №399-А/14 від 16.05.2014, множенні садна обличчя, кінцівок відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень; контузія, ерозія рогівки правого очного яблука - відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; посттравматичний правосторонній перфоративний середній отит - відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; опіки полум`ям 2-3 АБ ступені правої верхньої кінцівки, тулуба, займаючих 5(2%) поверхні тіла - відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень, які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; забито-рвана непроникаюча рана лівої половини грудної клітки з дефектом шкіри, займаюча 1% поверхні тіла - відносяться до категорії легких тілесних пошкоджень які призвели за собою короткочасний розлад здоров`я; закритий перелом правої променевої кістки в нижній третині із зсувом - відносяться до категорії пошкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я; закрита травма грудної клітки з ударом-розривом правої легені, правостороннім гемо пневмотораксом, підшкірною емфіземою правої половини грудної клітки відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя, перерахований комплекс пошкоджень утворився від сукупності дії різних чинників (вибухової хвилі, механічної дії, термічної дії) характерних для вибуху.
А також, під час вищевказаних масових заворушень пошкоджено майно та завдано матеріальної шкоди наступним установам і організаціям: Обласному комунальному виробничо-експлуатаційному підприємству «Держпром», на балансі якого перебуває будівля по вул. Сумській, 64 в м. Харкові, на загальну суму 139993,02 грн., Харківській обласній державній адміністрації, приміщення якої розташовані у зазначеній будівлі, на загальну суму 186369,10 грн., Харківській обласній раді, приміщення якої розташованій в даній будівлі, на загальну суму 11786,50 грн., Академії внутрішніх справ МВС України, особовий склад якої захищав дану будівлю, на загальну суму 21133,86 грн.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , вчинили кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст. 294 КК України, тобто активна участь у масових заворушеннях, що супроводжувалось захопленням будівлі.

Крім того, 27 лютого 2014 року, близько о 17:30 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля пам`ятника «Солдата» по вул. 23-го Серпня в м. Харкові, побачив незнайомого йому малолітнього ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який катався на велосипеді. Після чого, ОСОБА_8 підійшов до останнього та маючи виниклий умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи повторно та з корисливих спонукань, а також переслідуючи мету наживи, почав розпитувати малолітнього ОСОБА_27 про вартість велосипеду та його технічні характеристики. Дізнавшись від ОСОБА_27 , що велосипед новий та дорого коштує, ОСОБА_8 попрохав малолітнього ОСОБА_27 , який на той час знаходився поруч пам`ятника «Солдата» передати йому щоб покататися та потім повернути власнику, велосипед марки «STOLEN Heist # 1» 2013 Matte Gloss Blue w/Red», вартістю згідно з висновком судово товарознавчої експертизи № 3112 від 24.04.2014 року - 4345,20 гривень. Малолітній ОСОБА_27 , будучи введений таким чином в оману та щиро повіривши в те, що ОСОБА_8 дійсно покатається та поверне велосипед, погодився на його пропозицію та передав останньому вищевказаний велосипед. В подальшому, ОСОБА_8 виконувати свої зобов`язання не бажав та не маючи наміру повертати велосипед, скориставшись на той час значним скупченням громадян біля пам`ятника «Солдата», з вказаного місця зник та в подальшому розпорядився отриманим шахрайським шляхом велосипедом на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_27 матеріальні збитки на суму 4345,20 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України (шахрайство), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, скоєний повторно.

Також, 20 березня 2015 року, близько о 19.00 годині, ОСОБА_8 , знаходячись біля входу до станції метрополітену «Університет», розташованого по вул. Сумській у м. Харкові, побачив на лавці незнайомого йому ОСОБА_19 , біля якого знаходився велосипед. Після чого, у ОСОБА_8 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив і корисливу мету наживи та обернення викраденого майна на свою користь. Розуміючи протиправний характер своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_8 , скориставшись тим, що ОСОБА_19 відійшов від лавки та залишив велосипед без нагляду, підійшов та, сівши на велосипед марки «ВМХ WINER EXSPERT PRO», вартістю, згідно з висновком судово - товарознавчої експертизи №4932 від 13.05.2015 - 2300 грн., став від`їжджати на ньому з місця скоєння злочину. Однак, злочинні дії ОСОБА_8 були помічені потерпілим ОСОБА_19 , який почав бігти за ним та голосно кричати, щоб останній зупинився та повернув йому велосипед, але ОСОБА_8 , розуміючи, що його дії перестали бути таємними, продовжуючи свій злочинний умисел, ігноруючи вимоги потерпілого, почав набирати швидкість на велосипеді, після чого з викраденим майном зникнув у невідомому напрямку, спричинивши ОСОБА_19 матеріальні збитки суму 2300 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Крім того, 12 квітня 2015 року, у денний час, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_8 , знаходячись біля торгівельного центру «Санмолл», що розташований по пр. Г`агаріна м. Харкова, підійшов до раніше незнайомої йому неповнолітньої ОСОБА_28 , 1999 року народження, та попросив у неї її велосипед марки «ВМХ Ford v2», для того, щоб на ньому проїхати, на що ОСОБА_28 погодилась та надала ОСОБА_8 свій велосипед, який ОСОБА_8 після того, як на ньому проїхав, повернув. Через деякий проміжок часу, того ж дня, більш того часу не встановлено, ОСОБА_8 знову звернувся до ОСОБА_28 з проханням знову проїхати на її велосипеді, на що ОСОБА_28 знов погодилась і надала ОСОБА_8 свій велосипед. Однак, ОСОБА_8 , керуючись корисливими мотивами та маючи мету незаконного збагачення, спрямовану на заволодіння чужим майном шляхом обману, заволодів майном неповнолітньої ОСОБА_28 , а саме її велосипедом марки «ВМХ Ford v2», вартістю згідно висновку судово- товарознавчої експертизи №2134 від 22.05.2015 - 1552 гривен. Після чого ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зник на велосипеді, що належить ОСОБА_28 , спричинивши їй шкоди на завдану суму та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ст. 190 ч. 2 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно.

Також, 06.07.2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 знаходився в саду ім. Т.Г. Шевченко, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 35, де на центральній алеї побачив раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_29 , який катався на власному велосипеді «BIGFISH folding bike - GOLDEN і5873. Після чого, у ОСОБА_8 раптово виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману. Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисний мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно, повторно, ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_29 і попросив велосипед, щоб зробити 1 коло по алеї, після чого обіцяв повернути велосипед власнику. ОСОБА_29 , будучи введеним в оману, передав свій велосипед ОСОБА_8 , який реалізуючи свій злочинний намір взяв велосипед BIGFISH folding bike - GOLDEN і5873 та проїхав на ньому 1 коло по центральній алеї саду ім. Т.Г.Шевченко і з метою підтвердження своєї добропорядності повернувся до ОСОБА_29 , який очікував на нього. В подальшому, ОСОБА_8 вдруге спросив дозволу у ОСОБА_30 проїхатися на велосипеді до ХНУ ім. В.Н. Каразіна, розташованого за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 4, після чого обіцяв тому повернути велосипед. ОСОБА_29 , не здогадуючись дійсних намірів ОСОБА_8 , будучи введеним в оману тим, що він вже повертав йому велосипед, погодився і передав його ОСОБА_8 , який заволодівши ним, з місця вчинення злочину зник, обернувши вказаний велосипед BIGFISH folding bike - GOLDEN і5873 ОСОБА_31 на свою користь, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 10529 грн., відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 3126 від 10.07.2015.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Не погодившись з цим вироком прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати у зв`язку з неправильністю застосування закону України про кримінальну відповідальність, в частині застосування ст.. 75 КК України та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинувачених та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 294 КК України у виді 5 років позбавлення волі кожному. Також, призначити ОСОБА_8 за ч.2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 186 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

На підставі.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_8 покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за попереднім вироком та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Обґрунтовує свої апеляційні вимоги тим, що обвинувачені своєї вини у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 294КК України не визнали, щиро не покаялись, а також не відшкодували завданих збитків. Вчинений ними злочин є тяжким, що призвело до суспільно-небезпечних наслідків, чого суд першої інстанції не врахував, застосувавши до обвинувачених ст. 75 КК України.

Також, суд першої інстанції не врахував ступень тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів та його особу, призначивши м`яке покарання, оскільки останній вчинив тяжкий злочин.

Також, апеляційну скаргу подав обвинувачений ОСОБА_7 , який просив вирок скасувати та закрити провадження відносно нього.

Посилається на те, що жоден свідок не бачив, як він приймав участь у захопленні ХОДА, а тому вважає, що його вина не доведена.

Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_13 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, також доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_7 , а також думку ОСОБА_10 , ОСОБА_14 ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та прокурора задоволенню не підлягають, зважаючи на наступне.

Колегія суддів не може погодитись з обґрунтуванням апеляційних доводів прокурора щодо неправильності застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме норм ст. 75 КК України при призначенні покарання обвинуваченим, а також вимог прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів.
Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк на більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості звільнення обвинувачених від покарання з випробуванням. Тобто така дискреція діє лише в межах установленим законом. Отже, суд, реалізуючи свої повноваження, має навести правові підстави та переконливі мотиви, які є достатніми для постановлення рішення.
Відповідно до ст. 75 КК України, обов`язком суду є врахування даних, які характеризують особу винного, при вирішенні питання, чи є можливим виправлення засудженого без реального відбування покарання, і під час ухвалення рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд має навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.
Аналізуючи зміст мотивувальної частини оскаржуваного вироку щодо застосування судом першої інстанції норм ст. 75 КК України, колегія суддів вбачає, що жодна з умов, які передбачені законодавцем у диспозиції ч.1 ст. 75 КК України судом не порушені, оскільки остаточні покарання кожному з обвинувачених, окрім ОСОБА_8 , призначені у виді 5 років позбавлення волі і за таких обставин не вбачається неправильності застосування норм цієї статті загальної частини Кримінального кодексу України.
При цьому прокурор не просить в своїй апеляційній скарзі призначити більш суворе покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 за видом та розміром, ніж те, що призначив суд першої інстанції у виді 5 років позбавлення волі.
Як встановлено під час апеляційного розгляду і не оспорюється прокурором, з моменту вчинення інкримінованих обвинуваченим дій, в тому числі і ОСОБА_8 , сплив тривалий час, понад 5 років. За цей час обвинувачені не вчинили нових злочинів, або адміністративних правопорушень, що свідчить про їх сумлінну поведінку, як окремих членів суспільства, а також про їх законослухняність на протязі цього часу.
В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_8 повідомив, що інших злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягався, проживає з батьками в багатодітній сім`ї, не офіційно працює вантажником. Разом з тим, ОСОБА_9 повідомив, що проживає разом з батьками похилого віку, яких опікує, офіційно працює інженером проектантом в ТОВ «Екстрім ЛТД», інших злочинів не вчиняв та до адміністративної відповідальності не притягувався. Також, ОСОБА_10 пояснив, що неофіційно працює будівельником, проживає з батьком, який є інвалідом 1 групи та піклується за ним, мати померла, утримує свою малолітню дитину, інших злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався.

Вказані відомості прокурором при апеляційному розгляді не спростовувались. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд правильно застосував норми ст. 75 КК України, оскільки об`єктивно врахував наявність соціальних зв`язків кожного з обвинувачених, як належних умов для їх виправлення без ізоляції від суспільства, що на протязі останніх понад 5 років фактично знайшло своє підтвердження. А тому у колегії суддів немає сумнівів щодо правильності рішення суду щодо звільнення від призначеного ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 покарання з випробуванням на підставі норм ст. 75 КК України.
Поряд з цим, згідно вироку, ОСОБА_8 було призначено покарання за ч.1 ст. 294, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 у виді 6 років 11 місяців позбавлення волі, яке він відбув реально.
Призначаючи таке покарання ОСОБА_8 суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відомості про його особу, а саме те, що він раніше судимий, має легку розумову відсталість, має хронічне психічне захворювання - слабоуміє, вчинив злочини в період іспитового строку, а тому суд призначаючи йому покарання вважав неможливим застосувати до нього ст. 75 КК України.
З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суд прийняв вмотивоване, обґрунтоване рішення про необхідність призначення ОСОБА_8 саме такого виду та розміру покарання, з яким, до речі, обвинувачений був згоден та не оскаржував його.
Переглядаючи оскаржуваний вирок в межах апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо оцінки показань свідків курсантів Академії внутрішніх військ МВС України, які пояснили про загальні обставини масових заворушень та захоплення будівлі ХОДА, також не конкретизували осіб, що особисто приймали участь в киданні в робітників міліції вибухових пакетів, світло-шумових гранат, каміння, пляшок, розбитті вікон або підпалі.
Той факт, що свідки та потерпілі не впізнали всіх обвинувачених не є очевидним доказом невинуватості обвинувачених, оскільки учасники масових заворушень діяли у натовпі, при великому скупченні людей, в масках і балаклавах, тобто їх вина в участі у масових заворушеннях знайшла своє підтвердження та не спростовується наявними доказами.
Однак, органом досудового розслідування дії ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 кваліфіковані за ч.1 ст. 294 КК України, тобто як активна участь у масових заворушеннях, що супроводжувались насильством над особами, погромами, підпалами, знищенням майна, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися, як зброя.
Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України, полягає саме в особистій, інтенсивній, значній за характером діяння чи об`єму, участі особи у вчиненні будь-яких із визначених у диспозиції закону і зазначених вище дій.
В зв`язку з цим особиста, інтенсивна, значна за характером діяння чи об`ємом участь особи при масових заворушеннях у здійсненні насильства над особами, погромів, підпалів, знищенні майна, захопленні будівлі, опору представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувались, як зброя, є предметом доказування.
Разом з тим, беззаперечним є той факт, що свідки сторони обвинувачення ОСОБА_32 та ОСОБА_33 впізнали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як осіб, які були затримані в будівлі ХОДА 08.04.2014 року та на яких були складені протоколи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_8 за свідченнями свідка проявляв непокору при затриманні.
При цьому, належить врахувати, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 не заперечували проти того, що їх було затримано саме вранці 08.04.2014 року в приміщенні будівлі ХОДА, яка була захоплена внаслідок масових заворушень, а події, які їм інкримінуються, відбувались в ніч з 07.04.2014 року по 08.04.2014 року. Вбачаючи, що вночі ця будівля не працювала, працівники міліції затримали їх саме після вчинення ними злочинних дій.
Також, як слушно зазначив суд першої інстанції, вина обвинувачених підтверджується відомостями протоколу огляду предметів від 17.05.2014 року, згідно якого в ході перегляду носіїв інформації ПрАТ «МТС Україна», ТОВ «Сателіт», ПрАТ «Київстар» було встановлено, що: - ОСОБА_10 з 23.15 год. 07.04.2014 року по 23.26 год. 08.04.2014 року знаходився в районі локації по вул. Сумській, 39 у м. Харкові; - ОСОБА_14 з 19.37 год. 07.04.2014 року знаходився в районі локації по вул. Сумській 37 в м. Харкові, далі інформація відсутня; - ОСОБА_7 з 15.17 год. 07.04.2014 року по 06.11. год. 08.04.2014 року знаходився за адресою: м. Харків, вул.. Сумська, 37 м. Харкова.
Крім того, із відеозапису відеокамери спостереження вбачається присутність в будівлі ХОДА 07.04.2014 року о 22.51, 22.58 та 08.04.2014 року в 02.08 год. ОСОБА_7 , який іде по коридору,в руках будь-які предмети відсутні. Дані відеозаписи були оглянуті в судовому засіданні суду першої інстанції за участі учасників судового розгляду та їм була надана належна оцінка судом у мотивувальній частині вироку.
Отже, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії обвинувачених за ч.1 ст. 294 КК України, тобто як активна участь у масових заворушеннях, що супроводжувалось захопленням будівлі, виключивши з обвинувачення кваліфікуючи ознаки щодо активної участі обвинувачених у масових заворушеннях, що супроводжувались насильством над особами, погромами, підпалами, знищенням майна, опором представникам влади із застосуванням зброї та інших предметів, які використовувалися, як зброя.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з обґрунтованістю висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 у вчинені ними злочину, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні ним злочинів, передбаченого ч.1 ст. 294, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України.
Тобто, твердження ОСОБА_7 про недоведеність або його особисту непричетність до масових заворушень, що супроводжувалось захопленням будівлі ХОДА не знайшли свого підтвердження, як під час судового розгляду в суді першої інстанції, так і при апеляційному перегляді обвинувального вироку, ухваленому, в тому числі, стосовно нього.
Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування ухваленого обвинувального вироку, не вбачається.

За таких обставин, призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 у той спосіб, як це зазначено у вироку, тобто у виді позбавлення волі не певний строк із застосуванням ст. 75 КК України та ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на певний строк, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, а тому відповідає вимогам ст.ст. 50 та 65 КК України, оскільки за своїм видом і розміром є справедливим, через що підстав для зміни або скасування вироку за доводами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 ч. 1 п. 1, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Харкова від 21.12.2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня отримання ним копії судового рішення.

Судді

________________ ________________ ___________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4