Справа №636/1085/16-к
Провадження №1-кп/636/113/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001578 від 29.10.2018 року та за №0000418 від 06.03.2016 року, за обвинувальними актами відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, росіянина, громадянина України, із базовою загальною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

1) 25.11.2011 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки;

2) 18.01.2016 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки, звільнення від покарання з іспитовим строком скасовано та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

3) 02.06.2017 року Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 6 років; 26.10.2018 року звільнений з ДУ «Харківська виправна колонія №43» після відбуття покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на цей час знаходиться у ДУ «Харківській слідчий ізолятор» за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях, буд. 99, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Під час судового засідання 13.02.2020 року прокурор звернувся до суду з клопотанням в якому просив продовжити обвинуваченому строк обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів. При цьому посилався на те, що станом на момент розгляду зазначеного клопотання існують ризики, передбачені п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та обгрунтована підозра.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора категорично заперечував посилаючись на те, що відсутні жодні підстави для продовження обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки фактично вже допитані всі учасники процесу та досліджені письмові докази. При цьому ОСОБА_4 звергнув увагу суду на те, що він вже тривалий час утримується під вартою, підстав для цього він не вбачає, просив обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Захисник проти клопотання прокурора теж заперечував та просив обрати інший більш м`який запобіжний захід.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 29.11.2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який потім неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Чугуївського міського суду від 18.12.2019 року по 15.02.2020 рік.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд повинен розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, випливає зі змісту ч. 2 ст. 331 КПК України.

Так, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, передбачено ст. 183 КПК України. Частина 2 ст.177 КПК України наголошує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч. 1 даної статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, зазначено в ст. 194 КПК України.

Суд при вирішенні питання про обрання, продовження строку дії запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу, випливає зі змісту ст. 178 цього Кодексу.

Статтею 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 3 ст. 185 КК України, а саме - покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років та які згідно статті 12 цього Кодексу кваліфікуються як тяжкі злочини. Судом враховується, що ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна, поєднаного із проникненням до сховища та до житла, вчинених повторно.

Крім того судом встановлено, що на момент розгляду питання щодо продовження дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою існує обґрунтована підозра та ризики переховуватися від суду і вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки на підтвердження зазначених ризиків свідчать вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за якими він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, а саме те, що він неодружений, офіційно не працює, його репутацію, майновий стан та наявність судимостей.

Доводи прокурора про те, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цих кримінальних провадженнях не знайшли свого підтвердження під час розгляду цього клопотання.

Суд погоджується із доводами сторони захисту та обвинуваченого, що сама по собі тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень не може бути підставою для продовження дії обраного раніше запобіжного заходу, але при цьому з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу судом окрім іншого враховується і той факт, що обвинувачений, будучи 26.10.2018 року звільнений з ДУ «Харківська виправна колонія №43» після відбуття покарання, призначеного за вироком Чугуївського міського суду Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України, знову обвинувачується у вчиненні 27.10.2018 року злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Станом на момент вирішення вказаного клопотання судом допитані потерпілі, свідки та обвинувачений, досліджені документи. При цьому обвинувачений під час допиту посилався на те, що співробітники Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області застосовували щодо нього під час досудового розслідування недозволені методи, а відтак ухвалою суду від 18.12.2019 року, в порядку ст. 333 КПК України, доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань організувати проведення перевірки та дослідження фактів про застосування співробітниками Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області незаконних методів ведення досудового розслідування відносно обвинуваченого та встановлений строк на виконання вказаного доручення до 31.01.2020 року, але на момент проведення судового засідання 13.02.2020 року суду не надані матеріали перевірки, таким чином суд позбавлений можливості вирішити питання про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами й перейти до судових дебатів, вимушений відкласти судове засідання та повторно надіслати запит до ТУ ДБР щодо надання належним чином завірених матеріалів перевірки, звертаючи при цьому увагу співробітників СУ ТУ ДБР на вимоги ч. 4 ст. 28 КПК України, а саме кримінальне провадження щодо особи, яка тримається під вартою має бути здійснено невідкладно і розглянуто в суді першочергово.

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч. 1 п. 1, п. 5 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам.

Таким чином, заслухавши думку прокурора про необхідність продовження обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, думки захисника та обвинуваченого, які проти цього заперечували, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. п. 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 331 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора задовольнити.
Застосований ОСОБА_4 під час досудового розслідування захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» вважати продовженим на строк 60 днів, тобто по 12.04.2020 року включно.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою згідно рішення Конституційного Суду №4-р/2019 від 13.06.2019 року, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Головуюча ОСОБА_1