Ухвала
11 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 225/4803/18

провадження № 51-6105 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 квітня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 вересня 2019 року,
встановив:
До Суду надійшла касаційна скарга захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 квітня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 вересня 2019 року.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, та надати строк для усунення недоліків.
За приписами ч. 4 ст. 427 КПК касаційна скарга підписується особою, яка її подає. Якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.
Відповідно до вимог п. п 1, 2 ч.1 ст. 50 КПК повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються:
- свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю;
- ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Всупереч положенням зазначених норм КПК захисник не надав Суду належно завірену копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
Крім того, згідно з вимогами ч. 1 ст. 26 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність;3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до п.9 ст. 20. Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.
Враховуючи викладене, сторона у справі має право на звернення до суду через представника лише на підставі документа, що посвідчує його повноваження у визначеному законодавством порядку.
Аналізуючи вказані норми Закону, повноваження захисника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи у кримінальному провадженні або договором про надання правових послуг, завіреного належним чином. Як вбачається з наданих документів на підтвердження повноважень захисника не надано жодних вище перелічених документів.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Суд касаційної інстанції, згідно зі ст. 433 КПК, перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Тому, при оскарженні судових рішень, у касаційній скарзі мають бути вказані конкретні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування оскаржуваних судових рішень, тобто наведені правові обґрунтування заявлених вимог.
Однак, висловлюючи вимогу про скасування судових рішень, скаржником у касаційній скарзі не наведено належного обґрунтування допущення судами апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень на підставах, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 412-414, 370, 419 цього Кодексу.
У порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга не містить конкретного прохання до суду касаційної інстанції відповідно до вимог ст. 436 КПК.
Крім того, до касаційної скарги не долучено додатків в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, як це передбачено вимогами ч. 6 ст. 427 КПК.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженої ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 19 квітня 2019 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 04 вересня 2019 року залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3