Справа № 308/3944/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/276/20, за апеляційною скаргою, яку подала захисниця ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2020 року погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 (далі слідчий) про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задоволено й застосовано щодо
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та заборонено йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду до 21.06.2020 включно.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 24 квітня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .. У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Відповідно до клопотання, 11 березня 2020 року приблизно о 21:00 год. ОСОБА_5 , рухаючись по вул. Патруса Карпатського, що в с. Минай, Ужгородського району, біля семінарії імені блаженного Теодора Ромжі, діючи повторно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення за рахунок викрадення майна, відкрито із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого в момент коли гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , присіла під кущ дерева справити фізіологічну потребу правою рукою прижав її голову до колін, при цьому, нанісши удар лівою рукою в область губи, після чого скориставшись її безпорадністю, лівою рукою з сумки чорного кольору, що належить ОСОБА_9 витягнув гаманець в якому знаходились гроші в сумі приблизно 800 гривень, паспорт, ідентифікаційний номер та трудова книжка на її ім`я, та окрім цього з правої кишені курточки, витяг окуляри, ключі від квартири та мобільний телефон марки: «NOKIA 105», чорного кольору, після чого зник у напрямку м. Ужгород. Згідно висновку експерта № 11/211 від 24.03.2020 року, ринкова вартість мобільного телефону марки: «NOKIA 105», чорного кольору, наданого на дослідження, бувшого у використанні, з урахуванням ознак зносу, станом цін на 10 березня 2020 року, становить 240,00 грн. (двісті сорок гривень 00 коп.). Вищевказаними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно. У клопотанні слідчий зазначає, що 14.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що підозрюваний ніде не навчається та не працює. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово вчиняв умисні тяжкі злочини. Враховуючи вищевикладене, те, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий просить клопотання задовольнити.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що ОСОБА_5 ніде не працює, раніше судимий, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання зазначеним ризикам. З урахуванням наведеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Посилається на те, що підозрюваний не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному провадженні підозрюваний не має наміру, скоювати нові злочини не збирається, а сама лише тяжкість інкримінованого йому злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Також посилається на те, що ОСОБА_5 всіляко сприяв слідству, неодноразово з`являвся до слідчого за його викликом для надання показів, пояснень, для проведення слідчого експерименту, визнав свою вину, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а телефон, який було викрадено повернуто потерпілій після проведення експертизи. Також вказує на те, що підозрюваний є безробітним, займається різними можливими підробітками, проживає із матір`ю, яка за віком на даний час перебуває на карантині, не має друзів та у випадку необхідності чи різкого погіршення здоров`я не зможе забезпечити себе потрібними ліками чи навіть їжею протягом строку домашнього арешту. Просить ухвалу слідчого скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а у випадку, якщо суд апеляційної інстанції прийде до висновку про достатність доказів сторони обвинувачення обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга, відповідно до ст. 406 КПК України, розглядається в порядку письмового провадження за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 , його захисниці адвокатки ОСОБА_6 та прокурора ОСОБА_7 , неявка яких з урахуванням вимог ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При цьому, враховується те, що: вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду судового провадження; адвокатка ОСОБА_6 подала письмове клопотання про розгляд апеляційної скарги без її та підозрюваного участі; прокурор також подав заяву про розгляд судового провадження без його участі.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді про те, що клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому тверджень.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання приймали участь як підозрюваний ОСОБА_5 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог передбачених ст. 193 КПК України.
Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 причетний до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. Разом із тим, враховується і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 стороною захисту не оспорюється. При цьому, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду, або для слідчого чи прокурора під час цього чи іншого кримінального проваджень.
Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказується у клопотанні, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись із указаним висновком, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином врахував те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, конкретні обставини, за яких вчинено злочин, а також дані про особу підозрюваного - ніде не працює, раніше судимий. Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявні в матеріалах судового провадження дані про його особу, в своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється та фактичними обставинами, за яких його вчинено, повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.
З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж цілодобовий домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.
Разом із тим, врахувавши вищенаведене, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, із чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду.
У зв`язку з наведеним, доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, ризик впливу на свідків відсутній, перешкоджати проведенню досудового розслідування у кримінальному проваджені підозрюваний не має наміру, скоювати нові злочини не збирається, а сама лише тяжкість інкримінованого йому злочину не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують наявності встановлених ризиків.
Як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді про існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків та необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, - апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_5 всіляко сприяв слідству, неодноразово з`являвся до слідчого за його викликом для надання показів, пояснень, для проведення слідчого експерименту, визнав вину, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а телефон, який було викрадено у потерпілої, повернуто потерпілій після проведення експертизи.
Тому, як такі, що не впливають на висновки слідчого судді та не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі й домашнього арешту в нічний час доби, апеляційний суд вважає і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний є безробітним, займається різними можливими підробітками, проживає із матір`ю, яка за віком на даний час перебуває на карантині, не має друзів та у випадку необхідності чи різкого погіршення здоров`я не зможе забезпечити себе потрібними ліками чи навіть їжею протягом строку домашнього арешту.
Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів, врахувавши наведені вище судження, вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні.
На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язку прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.
Крім того, слідчий суддя вірно визначив, що строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців, і встановив такий строк до 21 червня 2020 року включно.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що в ході апеляційного розгляду не встановлено доказів чи обставин, які б могли вплинути на висновки слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подала захисниця підозрюваного ОСОБА_5 адвокатка ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 квітня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: