ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/5352/16-к
Провадження № 1-кп/210/47/20

"16" квітня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої: ОСОБА_9 ,

обвинуваченого: ОСОБА_10 ,

захисників обвинуваченого, - адвокатів: ОСОБА_11 , ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000644 від 14 вересня 2016 року, відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого водієм ДП «Кривбасстандартметрологія», одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Водій ОСОБА_10 14 вересня 2016 року, приблизно о 07 годині 45 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідував у середньому ряду проїзної частини дороги вул. Героїв АТО (раніше Димитрова) з боку вул. Костенка в напрямку вул. Олександра Васякіна (раніше вул. Будьонного) в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», який розташований навпроти магазину «Будапешт».

В цей час, за вказаним пішохідним переходом, попереду по ходу руху автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 у правій смузі проїзної частини повільно рухався невстановлений автомобіль типу «ГАЗЕЛЬ», позаду якого на проїзну частину вийшла пішохід похилого віку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та почала перетинати проїзну частину з права наліво, під кутом в бік автомобіля, наближаючись до пішохідного переходу.

Водій ОСОБА_10 , виявивши пішохода похилого віку, яка рухається до смуги руху транспортного засобу, повинен був розцінити дії пішохода як небезпеку для руху та негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки.

В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_10 шляхом своєчасного застосування гальмування з моменту виявлення пішохода ОСОБА_13 мав об`єктивну можливість уникнути настання ДТП та її наслідків в будь-якому вигляді, але проявив неуважність до дорожньої обстановки та із запізненням застосував гальмування, чим порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме вимоги п.п.1.5., 1.7., 2.3б)., 12.3., 1.10. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку ... для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

1.7. «Водії ... зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як ... люди похилого віку та особи з явними ознаками інвалідності»;

«2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,..»;

«12.3. У разі виникнення небезпеки для руху..., яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу ...»;

«10.1. Небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкту, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її)..., яка погрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися... ».

В процесі несвоєчасно застосованого гальмування, водій ОСОБА_10 на проїзній частині дороги вул. Героїв АТО в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області поблизу від електроопори №114 допустив наїзд керованого ним автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_13 .

Згідно з висновком автотехнічної експертизи №19/10.1-180 від 24 жовтня 2016 року, в діях водія ОСОБА_10 по керуванню автомобілем «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачаються невідповідності вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з наїздом на пішохода ОСОБА_13 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_13 була травмована та під час стаціонарного лікування в КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня №2» померла.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №1687 від 17 жовтня 2016 року, смерть ОСОБА_13 настала від сполученої травми голови, тулуба та кінцівок, яка супроводжувалася множинними переломами кісток тулубу та кінцівок , та ускладнилася розвитком шоку.

Таким чином, між порушенням ОСОБА_10 правил безпеки дорожнього руху, в частині виконання п.12.3. Правил дорожнього руху України та настанням наслідків - спричинення смерті ОСОБА_13 є прямий причинний зв`язок.

Своїми діями ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_10 вину у пред`явленому звинуваченні не визнав в повному обсязі, пояснив, що 14 вересня 2016 року, приблизно о 07:40год. - 07:45год. він їхав по вул. Димитрова (на теперішній час «Героїв АТО»») в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, зі швидкістю приблизно 60км/год. Наближаючись до магазину «Будапешт», бачив пішохідний перехід - людей не було, рухався повільно, раптом з`явилася жінка. Тільки він її побачив, одразу почав гальмувати та натиснув на клаксон, але ДТП уникнути не вдалося. Автомобіль був у технічно справному стані, придбаний у березні 2016 року для сина, який ним користувався не дуже часто, він, обвинувачений, їздив на ньому на роботу. Сам за кремом 26 років, жодного разу ПДР не порушував. День був сонячний, але мабуть поливальна машина проїздила - асфальт був мокрий, гальма пищали під час гальмування. Шини - нові, пробіг приблизно 5000км. Швидкість руху була не більше 60км/год., але не менше 40км/год., у нього встановлений навігатор і обмеження швидкості руху - 60км/год. Він їхав спокійно, у нормальному стані, мав забрати жінку о 07:50год., за часом встигав, тому зовсім не поспішав. Кущі були, але наближення постраждалої до проїжджої частини не бачив саме через меблевий фургон «ГАЗель», який був справа від нього. Зліва були люди, але дорогу ніхто не переходив. «ГАЗель» пересікла пішохідний перехід, а спереду нього з`явилася жінка. Подія сталася миттєво, нікого не було видно, жінка з`явилася і рухалася, не звертаючи на його машину уваги, якби вона зупинилася чи подивилася, але вона продовжувала рух, змінити напрямок руху у нього не було можливості. Одразу після ДТП під`їхала машина ДПС, вони огородили територію, але виміри не проводили, дочекалися поліції. «ГАЗель» поїхала далі. Підбіг чоловік, підійшла жінка - свідок ОСОБА_14 . Коли постраждалу жінку унесли з дороги, вона щось казала щодо того, що «ГАЗель» її не пропустила, вона злякалася. Він застосував гальма, як тільки побачив жінку. Різницю у відстані між ним та постраждалою на момент її появи у його показах - 4,8м та 2,15м, може пояснити тим, що на першому слідчому експерименті не було «Газелі», її схематично було зображено крейдою на асфальті як куточок, тому віртуально йому було важко точно зазначити відстань. Він показував як рухався, а слідчий малював. Слідчий не попереджав його, що ці дані будуть покладені в основу обвинувачення, жодним чином не пояснював своїх дій. Перший раз він був в якості свідка. Статтю 63 Конституції України йому роз`яснено, але він не заперечував та не заперечує давати пояснення, казати правду. На слідчому експерименті використовувався його автомобіль, але у нього пошкоджено скло зі сторони місця водія - «павутиння». Слідчий сказав йому давати пояснення не з місця водія, а перед машиною, з водійського місця через пошкодження скала не видно. Також, він не погоджується з тим, що слідчий зазначив, що у нього гальмують тільки два колеса, у нього гальмують чотири колеса, що підтверджено на слідчому експерименті. Він сам доглядає машину і розбирається у технічних питаннях. Щодо руху статистки, то він не знав, що можна зазначити, що її темп руху зовсім не відповідає дійсності, з трьох темпів визначив найбільш схожий. Постраждала рухалася особливо: великий крок, два дрібненькі. Статист знайома ОСОБА_13 , вона вище неї, сперечалася, що постраждала не могла так рухатися. Також, він зауважував, що слідчий жодного разу не використовував секундоміру.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_9 - дочка загиблої ОСОБА_13 суду пояснила, що матері на час ДТП 14 вересня 2016 року було 79 років, мешкала вона по АДРЕСА_2 , разом із невісткою, внуком та двома правнуками. У березні 2016 року матір перенесла операцію у зв`язку з онкозахворюванням, тому була змушена слідкувати за станом здоров`я. Того дня йшла на маршрутку, щоб пройти УЗД. Вона була бадьорою для свого віку, у здоровому глузді. Йшла сама, бо за характером їй було необов`язково, щоб її супроводжували, якщо потрібно - просила допомоги. Про ДТП дізнавалася від невістки. Потім сама обходила мешканців довколишніх будинків. Жінка одна бачила автомобіль, який збив її матір, він був далеко, аж раптом сталася аварія, бачила як водій переносив матір на бордюр. Люди казали, що в момент удару був гучний хлопок. Ніхто не знає чи була « ОСОБА_15 » і як було насправді. У матері був хороший зір, окуляри використовувала для читання, хода в неї була звичайна - бистрим кроком. Того дня вона поспішала, бо забула паспорт і поверталася додому, хоча все одно встигала на обстеження. Вона приїздила до матері у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, частіше матір приїздила до неї: раз у три місяця, два рази на місяць, як їй заманеться, вона могла приїхати до матері, а уїхати з нею разом у Херсон. Бачила матір в останнє у серпні 2016 року, телефонували кожного дня. Їй здається - матір не думала, що машина буде на дорозі, вона не самогубець, їй було для кого жити. Вона була присутньою під час слідчих експериментів, статист - це знайома матері, мешкає у іншому під`їзді, не могли такого знайти іншу особу такого віку. Претензій до обвинуваченого не має. Щодо призначення покарання покладається на розсуд суду, вважає, що обвинувачений не може бути невинуватий.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що з обвинуваченим та постраждалою не знайома. 14 вересня 2016 року в ранці вона йшла на роботу, було сухо, сонячно. Почула скрип гальм, обернулася та побачила, що жінка похилого віку пересікає вул. Димитрова (на теперішній час «Героїв АТО») по діагоналі справа на ліво по ходу руху транспорту на вул. Галенка, йшла поспішала, дріботіла швиденько. Водій різко загальмував, але запобігти ДТП не зміг. Одразу після ДТП водій викликав «швидку», на місці залишився тільки водій, автомобіль «ГАЗель», спереду якого вийшла жінка на проїжджу частину - поїхав, тому вона, свідок, вернулася допомогти. Подія сталася десь на середині дороги, ДТП спровокувала загибла жінка - вискочила спереду «Газелі», яка стояла на дорозі, йшла не по пішохідному переходу. Вона, свідок, бачила подію з протилежної сторони вулиці, на яку мала намір перейти постраждала. Сказати чи мав водій можливість змінити напрямок руху - важко, все сталося за мить, її погляд був прикутий до бабусі. Звукового попереджального сигналу не чула.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що з обвинуваченим особливо не знайомий, стосунки - робочі. 14 вересня 2016 року йшов на роботу по вул. Димитрова (на теперішній час «Героїв АТО»), випадково побачив аварію біля магазину «Будапешт» - водій збив жінку похилого віку за пішохідним переходом. Бачив, що жінка рухалася по дорозі між школою №75 та магазином «Будапешт», поспішала. Поодаль повільно їхала «ГАЗель» з коричневою будкою. Жінка вискочила з передньої частини «Газелі», як ступила на проїжджу частину не бачив через «ГАЗель». Подію він спостерігав з кута вул. Галенко, 1, добре знає цю місцевість, де пішохідний перехід бачить і здалеку. Одразу після ДТП під`їхала ДПС і він пішов на роботу, «ГАЗель» не зупинилася, поїхала далі. Статист, яка на слідчому експерименті відтворювала рух постраждалої, не могла його правильно відтворити, свої заперечення він виклав окремо.

Допитаний в ході судового розгляду свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що з обвинуваченим знайомий, свідком події не був. 11 жовтня 2016 року проїздив біля магазину «Будапешт», побачив знайому машину, зупинився, дізнався, що проводиться слідчий експеримент. Були присутні жінки зі сторони постраждалої, слідчий, обвинувачений. При слідчому експерименті використовували автомобіль ОСОБА_10 та «ГАЗель», які ставили в різні місця, корегували. Жінки сперечалися, які засоби вимірювання використовував слідчий не бачив.

Допитана в ході судового розгляду свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що з обвинуваченим не знайома, з потерпілою познайомилася на похоронах її матері. З постраждалою ОСОБА_13 була знайома її матір, з якою вони працювали разом, вона бачила ОСОБА_13 , але коли востаннє - не може сказати. Була присутньою при проведенні слідчого експерименту, її запросила дочка постраждалої. Коли вимірювали темп руху ОСОБА_13 , була статист, але вона була вище за зростом, йшла повільніше, значно відрізнялася. День слідчого експерименту пам`ятає погано. Був експеримент з водієм та свідком. Пам`ятає, що автомобіль кожного разу гальмував по-різному, а також те, що з місця, з якого свідок бачив подію, він нічого бачити не міг - видно частково машину, статиста - ні. Підтримує все, що викладала ти підписувала того дня. Обставини відтворювалися зі слів обвинуваченого. Намагалися знайти машину «бусік», яка їхала в тому ж напрямку. З якої сторони обходив «бусік» статист з переду чи ззаду - не пам`ятає.

Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_20 суду пояснив, що під час проведення авто технічної експертизи 29 листопада 2016 року йому надавалися дві схеми до протоколів слідчого експерименту. Слідчим задано параметри швидкості руху пішоходу - 1,2м/сек. та відстань, на якій знаходився автомобіль, коли почав гальмувати - 35,2м. Технічна неспроможність пояснень обвинуваченого встановлена саме з урахуванням цих параметрів. Відповідь надавалась на поставлене питання - чи спроможні покази водія, тому відповісти який саме з цих параметрів є неспроможним можливості немає. Якщо не брати до уваги заданий темп руху пішоходу, тобто якщо убрати один параметр, то висновку не буде. Якщо змінювати швидкість руху пішоходу, необхідно проводити нове дослідження. При вивченні схеми можна сказати про наявність розбіжності у схемі та заданих слідчим даних - 34см, проте така розбіжність на висновки не впливає. Взято до уваги, що автомобіль рухався без гальмування, якщо враховувати гальмування - розбіжність буде ще більше. Якщо починати з одного моменту часу - то чи пішохід пройде швидше, чи автомобіль не доїде, тому розрахунки проведено без урахування гальмування, самий швидкий час. З урахуванням відображених слідів, які залишив транспортний засіб під час гальмування, мінімально встановлена швидкість руху автомобіля була 44-55,6км/год., швидкість могла бути більшою, але відповісти на це питання неможливо (у методиці зазначається, що сліди могли не відобразитися). Якщо показники швидкості змінити, висновки можуть змінитися. Було задано, що автомобіль є технічно справним, довжина 18,7м - це скільки автомобіль пройшов у гальмівному стані по передній осі. Різниця між гальмуванням однією віссю чи двома - є. Оскільки, під час складання схеми ДТП присутній не був, сказати чи дійсно гальмування відбувалося задніми колесами по схемі неможливо. Щодо проведення комісійної авто технічної експертизи від 12 червня 2019 року пояснив, що підтримує її повному обсязі, надавалися матеріали кримінального провадження, вихідні данні зазначені в ухвалі суду. Було два варіанти: один за даними слідчого - швидкість руху транспортного засобу - 44,5-55,6км/год., інший зі даними ОСОБА_10 - 41,5-46,7-51,9км/год., обидва не позбавлені технічного сенсу. Незалежно від гальмування однією віссю чи двома - застосовується мінімально встановлена швидкість, яка є меншою, тому покази водія не позбавлені технічного сенсу. Питання щодо перевищення швидкості руху в ухвалі не ставилося. Обидва висновки, які ним складалися об`єктивні, оскільки мали різні вихідні дані. Дані, що надавалися судом перевірені, якщо є неспроможність, про це зазначається. Момент виникнення небезпеки для руху є прерогатива слідства та суду, але в деяких випадках експерт може вказати на інший момент небезпеки руху в конкретній ситуації. В даній ситуації враховується з-за якої частини вантажного автомобіля виходила постраждала, з передньої частини чи з задньої, все приблизно, точних даних немає. При експертизі застосовували три різних коефіцієнта щеплення - на мокрому покритті - 04-0,5 - дані не спроможні, та 0,6 - невідповідності п.12.3. ПДР не вбачається. Час руху автомобіля в загальмованому стані з початку гальмування до наїзду на постраждалу - 7,7с, з технічної точки зору не спроможні. Темп руху пішоходу та загальномовний стан - різні поняття.

Допитаний в ході судового розгляду експерт ОСОБА_21 суду пояснив, що під час проведення експертизи 24 жовтня 2016 року йому надавалися матеріали кримінального провадження в кількості 80арк. Належність гальмівних слідів передній осі чи задній - таке питання на вирішення експерта не ставилося. Слідчим задано, що слід 18,7м залишений переднім правим колесом. У технічно справному автомобілі гальмують всі колеса, а сліди залишає одна вісь. Якщо гальмує тільки одна вісь, такий автомобіль не є технічно несправним. Які колеса залишили слід має значення для розрахунку швидкості руху. Якщо гальмували всі колеса, розрахунок зміниться. На розрахунок також впливає стан покриття, задано - сухе асфальтне покриття. У експертизі розглянуто два варіанти подій. Небезпека для руху пішохода настала з моменту виходу з-за передньої частини вантажного автомобіля. На вирішенні було питання яку відстань подолав автомобіль після наїзду на пішохода, у висновку технічна помилка - правильно «після наїзду». Максимально допустима швидкість 60км/год., при фактичній швидкості руху при заданих параметрах водій мав технічну можливість запобігти наїзду. Якщо зміняться показники, треба проводити нові розрахунки, висновки можуть змінитися, а можуть - ні.

У відповідності до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а обов`язок доказування вини покладено на прокурора (ст.91 ч.2 КПК України, ст.92 ч.1 КПК України).

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому, жоден доказ не має наперед встановленої сили (ст.94 КПК України).

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Незважаючи на повне невизнання обвинуваченим ОСОБА_10 своєї вини, його провина повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження №0000644, а саме:

- протоколом огляду місця події від 14 вересня 2016 року, схемою до протоколу огляду місця ДТП та фото таблицею до нього, складеного за участі понятих, об`єктом огляду якого є ділянка дороги від вул. Костенка до вул. О.Васякіна в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Оглядом встановлено, що постраждала госпіталізована з місця ДТП; автомобіль має розбите переднє скло навпроти місця водія, незначна деформація капоту; виявлено плями речовини бурого кольору (т.1, арк. крим. пров.№4-17);

- свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років (т.1, арк. крим. пров.№36);

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_13 , з якого вбачається, що смерть настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в наслідок нещасного випадку поза виробництвом. Причина смерті - множинні перелами кісток тулубу та кінцівок, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок закрита черепно-мозкова травма, множинні перелами, уточнені травми ребер із залученням декількох ділянок; пішохід, постраждалий в наслідок інших та не уточнених транспортних нещасних випадків (т.1, арк. крим. пров.№37);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11 жовтня 2016 року зі схемою до протоколу та фото таблицею, за участі понятих, спеціаліста ОСОБА_22 , свідка ОСОБА_10 , потерпілої ОСОБА_9 та статиста ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого відтворено обставини ДТП від 14 вересня 2016 року за показами ОСОБА_10 (т.1, арк. крим. пров.№43-54);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 11 жовтня 2016 року зі схемою до протоколу та фото таблицею, за участі понятих, спеціаліста ОСОБА_22 , свідка ОСОБА_16 , потерпілої ОСОБА_9 та статиста ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході якого відтворено обставини ДТП від 14 вересня 2016 року за показами ОСОБА_16 (т.1, арк. крим. пров.№55-61);

- висновком автотехнічної експертизи №19/10.1-180 від 24 жовтня 2016 року, згідно з яким, мінімально можлива швидкість руху автомобіля «RENAUL СLІО SYMBOL», виходячи із зафіксованого на місці ДТП сліду гальмування переднього правого колеса цього автомобіля, складає близько 60,9...63,7км/год. Варіант №1 (згідно свідчень ОСОБА_10 ). При заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_10 по керуванню автомобілем «RENAULT CLIO SYMBOL» вбачаються невідповідності вимогам п.12.3., 12.4., 12.9б). Правил дорожнього руху України. Невідповідності вимогам п.12.3. Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Варіант №2 (згідно свідчень ОСОБА_16 ). При заданих вихідних даних, в діях водія ОСОБА_10 по керуванню автомобілем «RENAULT CLIO SYMBOL» вбачаються невідповідності вимогам п.12.3., 12.4., 12.9б). Правил дорожнього руху України. Невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з ДТП (т.1, арк. крим. пров.№66-68);

- протоколом огляду трупу ОСОБА_13 від 19 вересня 2016 року у приміщенні моргу 2-ї міської лікарні м. Кривого Рогу з фототаблицею, яким встановлено, що на лобній частині наявна марлева пов`язка, під якою ушита рана довжиною приблизно 18см, на верхній кінцівці в районі долоні садна, на передній черевній порожнині післяопераційна ушита рана довжиною приблизно 25см, зліва якої стоять дренажні трубки, гіпсова пов`язка на лівій голені (т.1, арк. крим. пров.№71-73);

- висновком експерта №1687 від 17 жовтня 2016 року, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження: забита рана в лобовій області ліворуч з переходом на тім`яну ділянку ліворуч; синець на внутрішньо-бічній поверхні лівого плеча від верхньої до нижньої третини із множинними внутрішньо-шкірними дрібно крапковими крововиливами; п`ять саден на тильній поверхні лівого передпліччя; сім саден на тильні поверхні лівої кисті; садно на передній поверхні лівого колінного суглобу; синець на передній поверхні правого колінного суглобу; садно на передній поверхні правого колінного суглобу; садно на внутрішньо-бічній поверхні лівої гомілки у нижній третині; у товщі сірої та білої мозкової речовини лобної та тім`яної часток лівої півкулі головного мозку на конвекситальній поверхні множині дрібно крапкові буро-червоні крововиливи; крововиливи у м`які тканини таза переважно ліворуч: повні лінійні переломи лівої лонної та сідничної кісток; повний косо-поперечний перелом лівого плеча у верхній третині та з крововиливами у прилеглі м`які тканини лівого плеча; повні косо-поперечні переломи великогомілкової кістки ліворуч у верхній третині та нижній з крововиливами у прилеглі м`які тканини лівої гомілки у верхній та нижній плесні ушкодження прижиттєві, що підтверджується крововиливами в ушкоджених виникли незадовго до настання смерті у проміжок часу який становить 3 доби, плесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, якими могли бути виступаючи частини транспортного засобу з послідуючим падінням на капот, потім відкиданням та падінням на тверде нерівне дорожнє покриття, що могло бути при умовах та дорожньо-транспортної пригоди зазначеної у постанові. Виявлені тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до категорії ТЯЖКОЇ ступені тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Смерть її наступила від сполученої травми голови, тулубу та яка супроводжувалася множинними переломами кісток тулубу та кінцівок та ускладнилася розвитком шоку, що підтверджується морфологічними змінами з боку внутрішніх органів та даними додаткових методів дослідження, а саме забита рана в лобовій області ліворуч з переходом на тім`яну ділянку ліворуч; синець на внутрішньо-бічній іі лівого плеча від верхньої до нижньої третини із множинними внутрішньо-шкірними крапковими крововиливами; п`ять саден на тильній поверхні лівого передпліччя; сім на тильні поверхні лівої кисті; садно на передній поверхні лівого колінного суглобу; на передній поверхні правого колінного суглобу; садно на передній поверхні правого юго суглобу; садно на внутрішньо-бічній поверхні лівої гомілки у нижній третині; у товщі та білої мозкової речовини лобної та тім`яної часток лівої півкулі головного мозку конвекситальній поверхні множині дрібно крапкові буро-червоні крововиливи; крововиливи у м`які тканини таза переважно ліворуч; повні лінійні переломи лівої лонної та сідничної кісток; повний косо-поперечний перелом лівого плеча у верхній третині та з крововиливами у прилеглі м`які тканини лівого плеча; повні косо-поперечні переломи великогомілкової кістки ліворуч у верхній третині та нижній третині з крововиливами у прилеглі м`які тканини лівої гомілки у верхній та нижній третинах. Крім того виявлено: нерівномірне забарвлення міокарду, дифузний дрібно вогнищевий кардіосклероз, атеросклеротичний стенозуючий коронарокальценоз, атеросклеротичні судин мозку, аорти, рідкий стан крові, повнокров`я внутрішніх органів, набряк головного мозку та легень. Клінічно встановлено: (російською) «Ст. ОЧМТ. Ушибленная рана головы. ЗТГ. Ушиб грудной клетки. ЗТЖ. Забрюшинная гематома слева, забрюшинная тазовая гематома с прорывом в брюшную полость. Гемоперитонеум. З/перелом левой лонной, седалищной кости. З/перелом в/3 левой малоберцовой кости без смещения. Закрытый Зх лодыжечный перелом левой голени с вывихом стопи кнаружи. Ушибы, кровоподтеки, ссадины туловища, конечностей. Шок 2 ст. ОСЛН. Отек головного мозга и легких. Сопутствующий: С-г яичников. Оперативное лечение 03.03.16г. + 1 курс ПХТ клин. Группа 2. С-г шейки матки. TINOMO клин, группа 3». При надходженні на стаціонарне лікування взята кров на алкоголь - «Тест на алкоголь (Алконт-М) №4178 від 14.09.2016 - 0,00‰). При судово-імунологічному дослідженні з трупа, встановлена група крові А з ізогемашлютиніном анти-В (т.1, арк. крим. пров.№78-82).

Зазначені вище докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому КПК та Конституцією України.

Надаючи правову оцінку показам допитаних в ході судового розгляду свідків, обвинуваченого, та інших матеріалів кримінального провадження, аніж ті, котрі зазначено вище, суд приходить до наступних висновків.

Так, викликають сумніви покази свідка ОСОБА_16 , оскільки є розбіжності між показами, які вона давала в суді та на досудовому слідстві. Так, в ході досудового слідства протягом незначного часу після настання ДТП, була допитана свідок ОСОБА_16 , та з нею проведений слідчий експеримент, в якому вона підтвердила обставини настання ДТП, вказані нею під час допиту. В ході слідчого експерименту, згідно показань останньої, в умовах місця ДТП були достовірно встановлені траєкторія руху та час руху пішохода ОСОБА_13 до місця наїзду. Дані, отримані на підставі показань ОСОБА_16 зафіксовані у протоколі слідчого експерименту, в схемі до нього та у фототаблиці, з яких однозначно вбачається, що ОСОБА_16 вказала, що пішохід ОСОБА_13 вийшла на проїзну частину позаду автомобіля «ГАЗель». Крім того, в момент настання ДТП ОСОБА_16 знаходилася в безпосередній близькості до пішохідного переходу, та подія відбувалася фактично у неї «на очах», тому з такої відстані неможливо сплутати з-за якої частини виходила ОСОБА_13 на проїзну частину, тобто спереду або ззаду автомобіля. Показання отримані від ОСОБА_16 в ході досудового слідства отримані законним шляхом відповідно до норм КПК України, не піддаються сумніву, та були покладені в основу вихідних даних, покладених в онову висновку автотехнічної експертизи №19/10.1-180 від 24 жовтня 2016 року.

Також, суд ставиться критично до показів свідка ОСОБА_17 , оскільки під час слідчого експерименту встановлено, що з місця, з якого він спостерігав подію обмежена видимість, у зв`язку з чим ним неодноразово змінювалися вихідні дані - місце виявлення пішохода, знаходження автомобіля «ГАЗель». Крім того, звертає на себе увагу, така обставина, що в ході слідчого експерименту ОСОБА_17 неодноразово зазначав, що ОСОБА_10 не міг бачити пішохода з-за передньої частини автомобіля «ГАЗЕЛЬ», хоча сам ОСОБА_17 цього не міг бачити, з тієї причини, що особисто йому автомобіль «ГАЗЕЛЬ» видимість пішохода не обмежував тощо.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_24 взагалі не були очевидцями події.

Що стосується показів наданих самим обвинуваченим ОСОБА_10 під час судового розгляду, то до них суд також відноситься критично, та розцінює їх як такі, що направлені на приховання злочину та ухилення від передбаченої кримінальним законом відповідальності.

Висновком автотехнічної експертизи №19/10.1-204 від 28 листопада 2016 року, складеного на підставі вихідних даних, отриманих в результаті проведення слідчих експериментів від 20 листопада 2016 року, встановлено, що якщо пішохід ОСОБА_13 рухалась з моменту виявлення водієм ОСОБА_10 1,2с до місця наїзду, а автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL» в цей момент знаходився на відстані 35,2м перед місцем наїзду, то показання водія ОСОБА_10 в частині зближення пішохода ОСОБА_13 та автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» до місця наїзду, з технічної точки зору неспроможні, а тому даний висновок не може бути покладений ані в основу обвинувального, ані в основу виправдального вироку.

На підставі ухвали суду від 05 квітня 2019 року за клопотанням захисника обвинуваченого ОСОБА_25 - ОСОБА_12 призначено комісійну авто технічну експертизу.

Висновком комісійної автотехнічної експертизи №32/10.1-123 від 12 червня 2019 року, якою надано наступні висновки. Варіант №1 (за версією слідства): свідчення водія ОСОБА_10 в частині того, що керований ним автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL» перед гальмуванням рухався зі швидкістю 60км/год. не позбавлені технічного сенсу. Варіант №2 (за версією ОСОБА_10 ): свідчення водія ОСОБА_10 в частині того, що керований ним автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL» перед гальмуванням рухався зі швидкістю 60км/год. не позбавлені технічного сенсу. Час руху автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» в загальмованому стані до зупинки при швидкості його руху 60км/год. при екстреному гальмуванні в умовах місця ДТП складає 4,27...3,4...2,82с. Виходячи із встановленого часу руху автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» в загальмованому стані до зупинки, дані встановлені слідством в частині часу руху пішохода ОСОБА_13 з моменту початку гальмування автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» до моменту наїзду на неї 7,7с, з технічної точки зору, не спроможні. Якщо на момент ДТП коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям складав ? = 0,4...0,5, то задане віддалення автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» від місця наїзду на пішохода в момент виникнення небезпеки для руху з технічної точки зору не спроможне. Дана неспроможність може бути виражена або в частині швидкості руху автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» перед ДТП, тобто була меншою, або в частині розташування цього автомобіля відносно місця наїзду в момент виникнення небезпеки для руху, тобто відстань була більшою. У зв`язку з технічною неспроможністю заданих вихідних даних, дати відповідь на поставлене питання, на даному етапі дослідження, не є можливим. Якщо на момент ДТП коефіцієнт зчеплення шин з дорожнім покриттям складав ? = 0,6, то при заданому в ухвалі про призначення експертизи моменті виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_10 та віддаленні автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL» від місця наїзду на пішохода в момент виникнення небезпеки для руху, в діях водія ОСОБА_10 по керуванню автомобілем «RENAULT CLIO SYMBOL» невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР України, які з технічної точки зору могли б перебувати в причинному зв`язку з ДТП не вбачається (т.2, арк. спр.№151-157).

Проте, суд не бере до уваги висновки даної експертизи, оскільки її було проведено за клопотанням сторони захисту, та в основу її вихідних даних було покладено змінені покази свідка ОСОБА_16 , та покази свідка ОСОБА_17 , до котрих суд віднісся критично з підстав, викладених вище.

Судом на підставі доказів, чітко встановлено, що суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_10 . Пішохід ОСОБА_13 , переходячи дорогу у невстановленому місці, хоча і допустила порушення ПДР, однак ці порушення не виключають винуватості ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому злочину і наслідками ДТП. Саме ОСОБА_10 , який не вірно відреагував на зміну дорожньої обстановки при появі на проїзній частині, по якій він рухався, людини похилого віку (79 років на час вчинення злочину), яку він мав можливість завчасно виявити, не вжив заходів для своєчасного зменшення швидкості руху та зупинки транспортного засобу, яким керував, в результаті чого допустив наїзд на потерпілу.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого, свідків, експерта, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_10 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_10 суд кваліфікує за ст.286 ч.2 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), його матеріальний стан, тощо, а тому при призначенні покарання суд враховує також особу обвинуваченого.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_10 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинених з необережності, від вчинення котрого є потерпіла, матеріальні збитки відшкодовано у повному обсязі, провину не визнав, одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував та не перебуває, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_10 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_10 обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до ст.8 ч.2 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При розгляді справи судом також враховано п.65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст.50 КК України випливає, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

Також, слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі викладеного, враховуючи обставини справи, характеризуючи дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої щодо призначення покарання, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_10 покарання в межах санкції ст.286 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, та на підставі ст.75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 за правилами ст.69 КК України, суд не вбачає.

У відповідності до вимог ст.65 КК України, покарання має бути призначене у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, а більш м`яке покарання може бути призначене лише за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових злочинів.

Потерпілій ОСОБА_9 кримінальним правопорушенням завдано майнового збитку, який відшкодовано у повному обсязі обвинуваченим ОСОБА_10 на досудовому слідстві у вигляді матеріальної допомоги на відшкодування витрат на лікування та поховання ОСОБА_13 - 21500,00грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_9 від 23 вересня 2016 року (том 1, акр.крим.пров.98). Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено, право потерпілій на пред`явлення позову роз`яснено.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Відповідно до вимог ст.118 ч.3 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ст.122 ч.2 КПК України, залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ст.124 ч.2, ст.374 ч.4 п.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_10 , в порядку ст.124 ч.2 КПК України, на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта для проведення: автотехнічної експертизи №19/10.1-180 від 24 жовтня 2016 року у розмірі 1540,70 гривень (т.1, арк. крим.пров.№64); автотехнічної експертизи №19/10.1-204 від 28 листопада 2016 року у розмірі 703,68 гривні (т.1, арк.. крим.пров.№182); комісійної автотехнічної експертизи №32/10.1-123 від 12 червня 2019 року у розмірі 2198,14 гривень (т.2, арк. спр.№151), а всього 4442,52 гривні.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Крім того, відповідно до положень ст.174 ч.4 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, не призначення судом покарання у виді конфіскації, майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року, було накладено арешт на автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03 березня 2016 року належить ОСОБА_26 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

На підставі викладеного, вказаний арешт підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.174, 368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням строком на 02 (два) роки, зобов`язавши його на підставі ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, та згідно зі ст.76 ч.3 п.2 КК України, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний відносно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Речовий доказ зазначений на арк. крим. пров.№22, а саме автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальному майданчику для тимчасового зберігання транспортних засобів при Металургійному ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Стрельникова, 2, після набрання вироком законної сили, повернути законному власнику.

Скасувати арешт майна, накладений в рамках кримінального провадження №0000644 від 14 вересня 2016 року, а саме автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03 березня 2016 року належить ОСОБА_26 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2016 року.

Судові витрати у кримінальному провадженні за проведення: автотехнічної експертизи №19/10.1-180 від 24 жовтня 2016 року у розмірі 1540,70 гривень; автотехнічної експертизи №19/10.1-204 від 28 листопада 2016 року у розмірі 703,68 гривні; комісійної автотехнічної експертизи №32/10.1-123 від 12 червня 2019 року у розмірі 2198,14 гривень, а всього 4442,52 гривні, на підставі ст.124 ч.2 КПК України, стягнути із засудженого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави.

Матеріали кримінального провадження за №0000644 від 14 вересня 2016 року, в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/5352/16-к, провадження №1-кп/210/47/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому, його захисникам та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1