Справа № 752/8194/20
Провадження №: 1-кс/752/4287/20
У Х В А Л А
Скаргу мотивує тим, що обставини кримінального провадження досліджено не всебічно та неповно, а постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно.
Вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм кримінально-процесуального права, справа неповністю розслідувалася, постанова слідчого є необгрунтованою та незаконною.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 скаргу підтримав з підстав наведених у ній, просив скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду клопотання повідомлений належним чином.
Вивчивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, вислухавши пояснення заявника, який підтримав скаргу, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 284 КПК України передбачає підстави закриття кримінального провадження, в т.ч. у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті. Постанова слідчого про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.
П. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України вказує, що на досудовому провадженні рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Посилання скаржника на те, що слідчим не в повній мірі проведено слідчі дії в кримінальному провадженні не обґрунтовані, навпаки спростовуються матеріалами кримінального провадження, та змістом самої постанови про закриття кримінального провадження від 16.04.2020 року, де слідчим зроблено необхідні процесуальні дії та зроблено обґрунтований висновок за їх результатами, а тому дане твердження скаржника не може слугувати підставою для скасування постанови про закриття кримінального провадження. Крім того, не заслуговує на уваги твердження скаржника про те, що дитину намагалися викрасти, оскільки як було встановлено в ході досудового розслідування - допитано в якості свідка ОСОБА_5 , яка повідомила, що вона є матір`ю малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та бувшою дружиною заявника ОСОБА_3 , і дійсно перебувала 05.01.2020 о 21.55 годині за адресою: АДРЕСА_1 , з метою побачити свою дитину, яку забрав заявник.
Таким чином, на думку слідчого судді, слідчим обґрунтовано встановлені підстави для закриття кримінального провадження, передбачені ст. 284 КПК України, оскільки ОСОБА_5 не позбавлена батьківських прав на малолітню дитину, рішення суду щодо визначеного місця проживання спільної малолітньої дитини разом з батьком немає. Крім того, згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
При винесенні оскаржуваної постанови слідчим в повній мірі було враховано вимоги КПК України, тому підстав для задоволення скарги та скасування постанови слідчого від 16.04.2020 року про закриття кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.
Керуючись ст. ст. 303-307, 285-288 КПК України слідчий суддя, -
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: