Єдиний унікальний номер справи №357/9656/19 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3403/2019 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6
секретаря судових засідань ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року, яким
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- вироком Білоцерківського міського суду Київської області від 23.04.2008 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці з позбавлення права керувати транспортним засобом на 2 роки, звільнений 09.03.2010 умовно-достроково з невідбутим строком покарання 11 місяців 22 дні;
- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.09.2010 за ч. 1 ст. 316, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, звільнений19.12.2013 по відбуттю строку покарання;
- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.04.2014 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;
- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15.05.2014 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 27.10.2016 умовно-достроково з невідбутою частиною покарання 11 місяців 20 днів;
- вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2019 за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 рокузатверджено угоду від 26.09.2019 про примирення, укладену між представником потерпілого ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначено йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 26.09.2019 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_8 за даним вироком, частково приєднано не відбуте ним покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2019, та остаточно призначено покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Крім того, даним вироком суду вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
За вироком суду, ОСОБА_8 визнано винуватим у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, за наступних обставин.
03.08.2019 приблизно о 12 години 20 хвилин, ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину «Велмарт» ТОВ «Фудком», за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Грибоєдова, 10, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії залишаються непоміченими для сторонніх осіб, вчинив крадіжку 2-х пляшок коньяку марки «Shustof grander eserved 5 років витримки 0,5л» вартістю 155 грн. 08 коп. кожна, що належать ТОВ «Фудоком».
Після чого, ОСОБА_8 , вийшов з приміщення магазину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «Фудком» майнову шкоду на загальну суму 310 грн. 16 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок Білоцерківськогоміськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року скасувати та ухвалити новий вирок звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при ухвалені вироку на підставі угоди не в повному обсязі роз`яснив йому наслідки укладання угоди про примирення, у зв`язку з чим він не повністю зрозумів наслідки ухваленого судом рішення. Звертає увагу суду на те, що ним повністю відшкодовані завдані ТОВ «Фудком» збитки.

На апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подані заперечення, в яких він просить апеляційну скаргу обвинуваченого на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року, залишити без задоволення.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явились про дату та час належним чином були повідомлені, що підтверджується розписками про отримання ними судових повідомлень, про причини свого неприбуття апеляційний суд не повідомили, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд даного кримінального провадження за відсутності обвинуваченого та його захисника.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про те, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Частиною другою ст.474 КПК України визначено, що розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Частиною 5 ст. 474 встановлено, що перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Згідно ч.6 ст.474 КПК України, суд зобов`язаний переконатися у судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди у разі необхідності суд має право витребовувати документи, у тому числі скарги підозрюваного чи обвинуваченого, подані ним під час кримінального провадження, та рішення за наслідками їх розгляду, а також викликати в судове засідання осіб та опитувати їх.

Також, відповідно до ч 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про затвердження угоди про примирення, повністю дотримався вимог вищезазначених норм кримінального процесуального закону.

Так, затверджуючи угоду про примирення між представником ТОВ «Фудком» ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов висновку, що умови даної угоди відповідають вимогам кримінального процесуального закону, дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України.
Також, судом першої інстанції при укладанні угоди сторонами встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Враховано дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, обставиною, яка обтяжує покарання визнано рецидив злочинів. Також судом першої інстанції встановлено, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України. Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником ТОВ «Фудком» та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Як вбачається з журналу судового засідання та відповідно до аудіозапису судового засідання, суд першої інстанції при вирішенні питання про затвердження угоди про примирення, з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, роз`яснив наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Також, суд першої інстанції переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Тобто судом першої інстанції дотримано вимог ст. 474 КПК України щодо порядку здійснення судового провадження на підставі угоди та затвердження угоди про примирення між представником ТОВ «Фудком» та обвинуваченим.
Наведені вище обставини повністю спростовують доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , про недотримання судом першої інстанції вимог ст. 474 КПК України щодо роз`яснення йому наслідків укладання угоди про примирення.
Прохання апеляційної скарги обвинуваченого, щодо звільнення його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції призначено обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, проти якого обвинувачений не заперечував під час затвердження угоди.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про законність, обґрунтованість та вмотивованість ухваленого судом вироку на підставі угоди про примирення між представником ТОВ «Фудком» ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , а також про безпідставність доводів апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року, яким затверджено угоду від 26.09.2019 про примирення, укладену між представником ТОВ «Фудком» ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена протягом трьох місяців до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Судді:

_______________ _______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4