Єдиний унікальний № 946/7907/19
Провадження № 1-кп/946/543/19
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

16 грудня 2019 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0002063, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лощинівка Ізмаїльського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, працюючого за наймом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_5 , представник уповноваженого органу з питань пробації ОСОБА_6 .

У судове засідання представниця персоналу органу пробації ОСОБА_6 не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового розгляду була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про отримання повідомлення, заявою просила провести судовий розгляд без її участі. Відповідно ж до ч. 3 ст. 327 КПК України, неприбуття в судове засідання представника уповноваженого органу з питань пробації, належним чином повідомленого про час і місце судового засідання, не перешкоджає судовому розгляду.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
1.29 вересня 2019 року приблизно о 20:00 годині ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , за місцем проживання своєї співмешканки ОСОБА_5 , в ході раптово виниклої сварки, на ґрунті особистих неприязних відносин з останньою, маючи умисел на заподіяння їй тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, наніс два удари правою рукою в область її обличчя, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців на нижній повіці лівого ока та обох повіках правого ока, які мали незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести діб та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Частина статті Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений
2.Кримінальний кодекс України

Стаття 125. Умисне легке тілесне ушкодження

1. Умисне легке тілесне ушкодження -

карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
3.Обставини вчинення ОСОБА_7 злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений судом з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст.22, 26 КПК України, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

4.Так, ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставин злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, спосіб, яким ним були завдані тілесні ушкодження, а також ступінь їх тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду пояснив, що з потерпілою ОСОБА_5 вони до цього проживали шість років однією сім`єю без реєстрації шлюбу за місцем його проживання. Від спільного проживання у них у 2016 році народилася спільна дитина, хоча її батьком він не був записаний. 29.09.2019 р. він прийшов до своєї співмешканки у с. Саф`яни Ізмаїльського району, де вона проживала. Він часто до неї приходив та ночував там. Близько 20:00 год. на телефон дружини прийшло SMS-повідомлення та у нього у зв`язку з цим виникли ревнощі. На ґрунті цього він вдарив рукою потерпілу по обличчю. Не підтримують сімейні стосунки з потерпілою з листопада 2019 року.

5.Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні злочину також повністю підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вони проживали спільно однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 2015 року до літа 2019 року. У 2016 році у них народилася дитина, батьком якої обвинувачений не записаний. З літа 2019 року вона переїхала проживати за місцем своєї реєстрації у с. Саф`яни Ізмаїльського району, де проживає її сестра з чоловіком. 29.09.2019 р. близько 21:00 год. в будинок, де вона проживає, прийшов обвинувачений у стані сп`яніння. Між ними виник конфлікт з приводу ревнощів обвинуваченого, а саме з приводу повідомлення, яке прийшло на її телефон, та він вдарив її два рази кулаком по обличчю. Прийшла її сестра, розборонила їх та він пішов. Потерпіла також пояснила, що обвинувачений часто застосовував насилля відносно неї, ще в той час, коли вони спільно проживали у с. Лощинівка, вона багато разів зверталася із заявами до поліції, але жодних результатів це не дало. Коли вона влітку 2019 року пішла від нього, то він часто приходив до неї та влаштовував сварки та скандали у присутності дитини, яка часто плакала, погрожував їй та її сестрі. Просила суд призначити йому справедливе покарання, а також забезпечити їй та дитині спокій.

6.30 вересня 2019 року ОСОБА_5 звернулася до поліції із заявою, якою просила порушити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , який 29 вересня 2019 року побив її, чим завдав тілесні ушкодження. Відповідні відомості 01 жовтня 2019 року були внесені до ЄРДР за № 0002063.

7.Відповідно до даних висновку судово-медичної експертизи № 343 від 21.10.2019 р., у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на верхній повіці лівого ока та на обох повіках правого ока, які виникли від травматичної дії тупого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, та які мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше шести днів та відносяться до легких тілесних ушкоджень відповідно до п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень».

8.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду дійти висновку, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. В сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_3 умисно завдав потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчинені ним злочину, та, діючи згідно ст.337 КПК України в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Мотиви призначення покарання
9.При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

10.Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисний злочин невеликої тяжкості.

11.Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
12.Згідно п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

13.А відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхніх батьків та дітей.

14.Отже, оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин, що полягав у діянні фізичного насильства відносно особи, з якою спільно проживав однією сім`єю, але не перебував у шлюбі, то злочин є пов`язаним з домашнім насильством.

15.До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Але суд не враховує, як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 повне визнання вини, про що зазначено в обвинувальному акті. Оскільки повне визнання вини не є обставиною, що пом`якшує покарання, а лише обраною позицією сторони захисту, і визнання цієї обставини такою, що пом`якшує покарання, суперечитиме фундаментальним засадам права на захист та презумпції невинуватості.

16.Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, і відповідно до положень ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором.

17.В силу ч. 1 ст. 337 КПК України суд, будучи обмеженим судовим розглядом лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, та позбавленим права виходити за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, якщо це погіршує становище особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися під час судового розгляду, оскільки це погіршить становище обвинуваченого ОСОБА_3 .

18.Згідно абз. 17 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно якій ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюються як високі. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливо, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів. Орган пробації вважає доцільним покладення на ОСОБА_3 обов`язок виконувати заходи передбачені пробаційною програмою «Подолання агресивної поведінки», метою якої є досягнення позитивних змін у поведінці суб`єкта пробації шляхом навичок саморегуляції психоемоційних станів, управління гнівом та агресивною поведінкою, розширення інструментів ефективної взаємодії, формування готовності дотримуватися соціально прийнятних норм та ненасильницьких моделей поведінки.

19.З урахуванням вказаних обставин, а також того, що ОСОБА_3 на теперішній час є таким, що не має судимості в силу ст. 89 КК України, тобто не вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд у відповідності до вимог Кримінального кодексу України та передбачених ним санкцій вважає, що призначення ОСОБА_3 найменш м`якого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, буде недостатнім, і тому з метою виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання саме у виді громадських робіт. Разом з цим, суд вважає, що в даному випадку таке покарання, як громадські роботи, буде достатнім, воно повністю досягне мети його застосування та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, у зв`язку з чим суд не вбачає необхідності призначати більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин.

20.Пунктами 3, 4 та 5 ч. 1 ст. 911 КК України передбачено, що в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.
21.Відповідно до ч. 3 ст. 911 КК України заходи, передбачені частиною першою цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.
22.Отже, оскільки суд призначає покарання, не пов`язане з позбавленням волі, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, в силу п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 911 КК України суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_3 обмежувальні заходи, відповідно до яких заборонити наближатися на відстань ближче ніж на 200 м до місця, де потерпіла ОСОБА_5 може постійно чи тимчасово проживати, а саме за адресою: АДРЕСА_2 ; заборонити листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_5 , а також інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;направити ОСОБА_3 для проходження пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки».

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
23.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 від прокурора не надійшло.

24.Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосувалися, витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
1.ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто п`ятдесят годин.

2.Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту початку виконання ОСОБА_3 громадських робіт.

3.В силу п. п. 3, 4, 5 ч. 1 ст. 911 КК України застосувати до ОСОБА_3 строком на три місяці обмежувальні заходи, відповідно до яких:

заборонити ОСОБА_3 наближатися на відстань ближче ніж на 200 м до місця, де ОСОБА_5 може постійно чи тимчасово проживати, а саме за адресою: АДРЕСА_2 ;

заборонити листування, телефонні переговори з ОСОБА_5 , та інші контакти через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

направити ОСОБА_3 для проходження пробаційної програми «Подолання агресивної поведінки».

4.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

5.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

6.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1