Справа № 464/1193/20
пр.№ 1-кс/464/389/20
У Х В А Л А
04.03.2020 року м.Львів

Слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, -

в с т а н о в и в :

на адресу суду 02 березня 2020 року надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 13 лютого 2020 року, зареєстрованою Сихівським ВП ГУ НП у Львівській області в ЖЄО за № 2767.

На розгляд скарги особа, яка її подала, не з*явилась, не зважаючи на належне повідомлення про дату, час та місце її розгляду.

Представник суб*єкта, бездіяльність якого оскаржується, на розгляд скарги не з*явився, хоча останній належним чином повідомлявся про час та місце її розгляду.

Відповідно до вимог ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши скаргу та додані до неї документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Вказана скарга відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді перебуває у провадженні слідчого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою слідчого судді від 02 березня 2020 року відкрито провадження по даній скарзі та її розгляд призначено 04 березня 2020 року на 10.15 год.

На розгляд скарги заявник не з*явився і не повідомив суд про поважність причин своєї неявки, хоча належним чином - під розписку 02.03.20. повідомлявся про дату, час та місце її розгляду.

Згідно зі ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою непорушення прав заявника, передбачених у частинах 1, 2 ст.55 Конституції України, де проголошено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, і кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, слідчий суддя постановив ухвалу про відкриття провадження по поданій скарзі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржене бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Заявник покликається на те, що ним до суду вже оскаржувалась бездіяльність слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень по поданій ним заяві від 13 лютого 2020 року, що зареєстрована Сихівським ВП ГУ НП у Львівській області в ЖЄО за № 2767 та складається з двох частин.

Натомість слідчий суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_4 24 лютого 2020 року постановив ухвалу про задоволення поданої ним скарги за даною заявою, але вирішив лише її першу частину, залишивши невирішеною другу частину поданої ним заяви за адресою: м.Львів, вул.Слобідська,1 а, чим порушив його право на справедливий суд.

Згідно із ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов*язкової участі особи, яка подала скаргу.

Проте заявник, будучи обізнаними в строках (оскільки систематично протягом декількох років звертається до слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова з аналогічними скаргами, де також постановлялись і ухвали про відмову в задоволенні таких через неявку останнього) і даті розгляду поданої ним скарги, на її розгляд не з*явився без поважних причин.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В офіційному тлумаченні ч.2 ст.55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14.12.11. № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст.7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, і відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності та диспозитивність.

Водночас, у рішеннях Європейського суду з прав людини від 28 травня 1985 року «Ашінгдан проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom), від 08 січня 2008 року "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, яку намагаються досягнути.
Диспозитивність, як загальна засада кримінального провадження, полягає у тому, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачений КПК України.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Так, зідно з правилами ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Заявник, подавши скаргу до суду, отримав доступ до правосуддя, під яким згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
З урахуванням викладеного та поведінки заявника, який, отримавши доступ до правосуддя, на розгляд скарги до суду не з*явився і не підтримав таку, слідчий суддя вважає необхідним відмовити у задоволенні поданої ним скарги.
Крім того заявнику слід роз*яснити його право звернення до слідчого судді в порядку ст.380 КПК України із заявою про роз*яснення судового рішення від 24 лютого 2020 року.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень.

Роз*яснити ОСОБА_3 його право звернення до слідчого судді в порядку ст.380 КПК України із заявою про роз*яснення судового рішення від 24 лютого 2020 року.

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1