Справа № 202/1406/20
Провадження № 1-кс/202/1900/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
04 березня 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000214, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 28 лютого 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

03 березня 2020 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська поштою надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 03 березня 2020 року.
Згідно з матеріалами клопотання, 28.02.2020 року приблизно о 18 годині 38 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, рухався на автомобілі «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїжджій частині автодороги Н-11 «Дніпро-Миколаїв», що проходить по Криничанському району Дніпропетровської області, з боку с. Українське у напрямку с. Любимівка, де на відстані 3 км. від с. Любимівка, допустив зіткнення передньою правою частиною керованого ним автомобіля із задньою лівою частиною малотоннажного автомобіля «ГАЗ 3302», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який стояв на правому узбіччі поза межами проїжджої частини без руху. Внаслідок ДТП пасажир автомобілю «ВАЗ 2101» ОСОБА_6 загинув на місці пригоди.
28 лютого 2020 року, в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки "ВАЗ 2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, у вигляді механічних пошкоджень, оглянуто та вилучено. Вказаний автомобіль визнано у якості речового доказу та поміщено для вберігання на територію майданчику тимчасового тримання вилучених автомобілів автоколона, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Танкістів.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ЯАА від 21.07.1999, вказаний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_1 .
Вилучений автомобіль марки "ВАЗ 2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення у вигляді характерних пошкоджень, тому, у відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки повністю відповідає критеріям зазначеної статті, 28.02.2020 року визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказаний автомобіль з обов`язковою забороною розпорядження, користування та відчуження арештованим майном, оскільки є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначеного автомобіля, що недопустимо та унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.
Прокурор в судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснити розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином.

В силу вимог ст. 172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність учасників провадження, оскільки їх неявка не є перешкодою у розгляді.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 28 лютого 2020 року автомобіль "ВАЗ 2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000214.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачімайна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій у кримінальному провадженні, а також те, що є достатні підстави вважати, що воно дійсно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на майно із встановленням заборони відчуження, розпорядження та використання.

В той же, час клопотання прокурора в частині визначення місця подальшого зберігання транспортного засобу на території майданчику тимчасового утримання транспортного засобу «Автоколона», за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Танкістів, 1, виходить за межі повноважень слідчого судді, а тому задоволенню в цій частині не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ЯАА від 21.07.1999 належить на праві власності ОСОБА_7 , мешкає: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_7 та іншим особам, у користуванні яких знаходиться вказаний транспортний засіб, відчуження, розпорядження та використання автомобіля «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1