Ухвала
Іменем України

31 січня 2020 року
м. Київ
Справа № 345/522/16-к
Провадження № 51-2869ск18
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року щодо нього,

встановив:
Вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_5 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 задоволено частково, стягнуто на користь законного представника потерпілого ОСОБА_5 : з ПАТ «Страхова компанія «Перша» 79 477,5 грн матеріальної шкоди та 3 973,85 грн моральної шкоди, а всього 83 451,35 грн; з ОСОБА_4 150 000 грн моральної шкоди.
Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що 16 серпня 2014 року, близько 17 год, керуючи автомобілем ВАЗ-211440, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись в напрямку центра селища по автодорозі сполученням Креховичі-Дзвиняч в смт. Перегінське Рожнятівського району, яка проходить вулицею Січових Стрільців, маючи об`єктивну можливість виявити неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 (дитину), порушив пункти 1.7, 2.3 «б», 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, проявив грубу неуважність, не врахував дорожню обстановку, яка склалась, та стан транспортного засобу, не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки транспортного засобу та вчинив наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_6 , який в цей час перетинав проїзджу частину дороги, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ-211440, направляючись до будинку № 79 на вулиці Січових Стрільців, у результаті чого потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тяжкі тілесні ушкодження.
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 14 листопада 2019 року апеляційні скарги прокурора, законного представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року без змін.
На підставі п. «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного вироком Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року.
У касаційній скарзі засудженим ОСОБА_4 викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції, з посиланням на порушення вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування вказує, що апеляційна скарга від імені неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 було подано його законним представником ОСОБА_5 , однак на момент апеляційного розгляду кримінального провадження потерпілий досяг повноліття, у зв`язку з чим повноваження законного представника були припинені. А тому подавати апеляційну скаргу, приймати участь та давати показання в ході апеляційного розгляду мав сам потерпілий, а не його законний представник. Проте, апеляційний суд на це уваги не звернув та провів апеляційний розгляд за участю сторонньої особи неповноважного законного представника потерпілого ОСОБА_5 .
Суд, перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 2 частини 2 статті 428 КПК України з огляду на таке.
Висновки суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 286 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
За приписами ст. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КПК України, як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.
Частиною 5 вказаної статті передбачено, що законний представник користується процесуальними правами особи, інтереси якої він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена представнику.
Згідно ч. 3 ст. 56 КПК України, під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; брати участь у судовому провадженні; брати участь у безпосередній перевірці доказів; підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді; оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу мають право подати потерпілий або його законний представник чи представник - у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.
З ухвали апеляційного суду убачається, що в 2017 році законний представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на вирок Калуського міськрайонного суд Івано-Франківської області від 29 травня 2017 року в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 . Вказана апеляційна скарга подана в установленому порядку, в строк передбачений КПК України, особою, яка має право на оскарження вироку суду першої інстанції, за результатами розгляду якої апеляційним судом Івано-Франківської області постановлено ухвалу від 06 листопада 2017 року.
Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2019 року скасовано ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2017 року і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Оскаржувана ухвала постановлена апеляційним судом при новому розгляді апеляційних скарг, поданих учасниками кримінального провадження у 2017 році.
За приписами ч. 1 ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
На час звернення з апеляційної скаргою законний представник потерпілого

ОСОБА_5 мав відповідні повноваження, а тому апеляційний суд при новому розгляді зобов`язаний був розглянути його скаргу, як окремого учасника кримінального провадження та забезпечити дотримання процесуальних прав всіх учасників судового провадження, у тому числі і законного представника потерпілого.
Таким чином, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги засудженого необґрунтованими, оскільки апеляційну скаргу в інтересах неповнолітнього потерпілого було подано його законним представником відповідно до положень КПК України, тому саме він був наділений повноваженнями підтримати свою скаргу, приймати участь у судовому провадженні у суді апеляційної інстанції, давати пояснення, та користуватись іншими процесуальними правами.
Переконливих доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування судового рішення, касаційним судом не встановлено.
Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Враховуючи наведене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 та вважає, що у відкритті провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського

апеляційного суду від 14 листопада 2019 року щодо нього.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3