Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/172/20 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2020 року м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2020 року, в кримінальному провадженні, внесеного 20 лютого 2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001272, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст..89 КК України вважається особою, що не має судимостей,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, -

ВСТАНОВИЛА:

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що за клопотанням слідчого Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_9 від 22 квітня 2020 року, погодженого із прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2020 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 год. 30 хв. 20 червня 2020 року.

Рішення слідчого судді мотивовано наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні умисних, середньої та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а також неможливістю застосування підозрюваному ОСОБА_8 інших менш суворих запобіжних заходів, які б забезпечували виконання ним процесуальних обов`язків та були достатніми для запобігання вказаним ризикам.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає про відсутність законних підстав та об`єктивних даних, які б з достовірністю свідчили про те, що підозрюваний перебуваючи на волі буде переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, а також недоведеність слідчим та прокурором ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України.

Крім того, захисник вказує про те, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею, в порушення вимог статей 177 та 178 КПК України не враховано, що в матеріалах провадження відсутні докази причетності ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України.

З посиланням на конкретні рішення Європейського суду з прав людини (Попков проти Росії, Алєксандер Макаров проти Молови, Бойченко проти Молдови, Мамедов проти Росії) захисник стверджує про надуманість та необґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу і у незаконному позбавленні волі ОСОБА_10 та відсутність законних підстав для подальшого тримання його під вартою.

Крім того, слідчим суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_8 має на утриманні малолітнього сина 2020 року народження, відсутність судимостей, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки.

При таких обставинах, адвокат вважає, що висновки слідчого судді є необґрунтованими, оскільки всі доводи, які суд поклав в основу свого рішення є надуманими та такими, що не відповідають матеріалам справи, зокрема не наведено доказів про неможливість застосування ОСОБА_8 м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, а також законних підстав для тримання його під вартою.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає за таких підстав.

З представлених матеріалів кримінального провадження вбачається, що 22 квітня 2020 року ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст.208 КПК України, а також 22 квітня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України.

ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні незаконного позбавлення волі та викраденні людини, вчиненого з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України; нападу з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, спрямований на заволодіння майном у особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Згідно п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Положеннями ст.183 КПК України регламентовано, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, середньої та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.146 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутої проти нього підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні даних кримінальних правопорушень, дає колегії суддів достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду та продовжити злочинну діяльність.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України який відповідно є умисним, особливо тяжким злочином, вчиненим із погрозою застосування насильства та посягає на найвищі соціальні цінності, як-то: життя і здоров`я, а також майно потерпілого, санкцією даної статті передбачено позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Тому, враховуючи обставини справи апеляційний суд вважає, що у даному конкретному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: дотримання розумних строків для завершення досудового розслідування та захисту прав потерпілого (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що належна поведінка ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, слід зазначити про те, що підозрюваний ОСОБА_8 має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки на даний час має реєстрацію у м. Донецьку, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, з урахуванням обставин даного кримінального правопорушення незаконно впливати на свідків та потерпілого з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів.

Аналізуючи викладене в сукупності та доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду під час розгляду клопотання слідчого дійшов до правильного висновку, про існування ризиків, передбачених п.1,2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, спростовуються вищевикладеним.

Крім того, при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчим суддею враховано те, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно одружений, на утриманні має трьох малолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, а також те, що в силу ст..89 КК України є особою, яка не має судимостей, про що змістовно зазначено в оскаржуваній ухвалі (а.п.151-155)

Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі зміни, обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вище зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника підозрюваного про необґрунтованість висновків слідчого судді з приводу того, що він немає на меті переховуватися від слідства та суду та перешкоджати встановленню істини по справі, та що слідчим суддею не досліджено обставини, які мають враховуватись при обранні запобіжного заходу і не з`ясовано питання про обрання альтернативних запобіжних заходів, то вони не відповідають фактичним обставинам та спростовуються вищевикладеним, а тому не можуть бути підставою для звільнення ОСОБА_8 з-під варти та обрання йому іншого більш м`якого запобіжного заходу, який на переконання колегії суддів не забезпечить на початковому етапі досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків, про що правильно зробив висновок слідчий суддя у оскаржуваній ухвалі.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до переконливого висновку, що слідчий суддя районного суду обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть запобігти встановленим ризикам, зазначеним в п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177-178 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів клопотання, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними, а тому її необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.
Разом з цим, колегія суддів не може не відреагувати у встановленому КПК порядку на звернення ОСОБА_8 про застосування до нього фізичного та психологічного насильства в умовах СІ.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 206 КПК України, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.
Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадження вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.
У відповідності до ст. 20 даного Закону, підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.
Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону, орган, який здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, одержавши заяву або повідомлення про загрозу безпеці особи, зазначеної у статті 2 цього Закону, зобов`язані перевірити цю заяву (повідомлення) і в строк не більше трьох діб, а у невідкладних випадках - негайно прийняти рішення про застосування або про відмову у застосуванні заходів безпеки. На своє рішення вони приймають мотивовану постанову чи ухвалу і передають її для виконання органу, на який покладено здійснення заходів безпеки. Ця постанова чи ухвала є обов`язковою для виконання вказаними органами.
Згідно практикою Європейського суду з прав людини, стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.
З наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_8 вбачається, що під час його перебування в Кропивницькому слідчому ізоляторі до нього застосовувалось фізичне та психологічне насильство, жорстоке поводження.
При розгляді заяви ОСОБА_8 , колегія суддів враховує вимоги ч.1 ст. 206 КПК України, відповідно до яких, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
З урахуванням наданих ОСОБА_8 у судовому засіданні від 04 травня 2020 року пояснень та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, вказане може розцінюватись як порушення ст. 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому колегія суддів вважає за необхідне: зобов`язати посадових осіб Кропивницького слідчого ізолятору забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_8 , вжити всіх необхідних заходів для забезпечення безпеки ОСОБА_8 , а також доручити уповноваженим працівникам територіального управління Державного бюро розслідувань у Миколаївській області провести перевірку фактів застосування фізичного та психічного насильства відносно ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст.183, 194, 197, 309, 370 - 372, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 квітня 2020 року, в кримінальному провадженні № 0001272 про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - без змін.

Відповідно до ч.6 ст.206 КПК України зобов`язати посадових осіб Кропивницького слідчого ізолятору забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_8 та вжити всіх необхідних заходів для забезпечення його безпеки.

Доручити уповноваженим працівникам територіального управління Державного бюро розслідувань у Миколаївські області провести перевірку фактів застосування фізичного та психічного насильства відносно ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на процесуального прокурора у даному кримінальному провадженні.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4