Справа № 727/7029/19
Провадження № 1-кп/727/328/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 грудня 2019 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю законного представника ОСОБА_5

за участю захисника ОСОБА_6

за участю потерпілого ОСОБА_7

за участю представника потерпілого ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо неповнолітнього:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мінгачур республіки Азербайджан, громадянина республіки Азербайджан, азербайджанця, не одруженого, з неповною середньою освітою, учня 9-А класу Чернівецької ЗОШ І-ІІІ ступенів №4, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, 28.05.2019 року, о 17 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті ревнощів, підійшов до ОСОБА_7 та завдав останньому один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи зліва, чим завдав ОСОБА_7 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Від отриманого удару потерплий ОСОБА_7 впав на землю та внаслідок падіння отримав тілесні ушкодження у вигляді саден: в скроневій ділянці справа; в потиличній ділянці справа; на чолі справа; по верхній поверхні правого плечового суглобу, які згідно із висновком судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, та у вигляді рани забійної на чолі справа на межі з волосяною частиною голови, з садном по краям, що згідно із висновком судово-медичного експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю. Вказав суду, що 28.05.2019 року приблизно о 17-й годині він вживав пиво та був у стані сп`яніння. Потерпілого вдарив в обличчя. Той від удару впав. Причиною нанесення удару потерпілому стало те, що той цього ж дня приставав до колишньої дівчини обвинуваченого. Вказав суду, що також займався вільною боротьбою. Потім побачив, що з голови потерпілого тече кров та поклав руку тому під голову. На місце події потерпілого викликав брат обвинуваченого на прохання самого обвинуваченого, оскільки він хотів поговорити з потерпілим. Коли обвинувачений підійшов до потерпілого, той уже стояв в арці по АДРЕСА_2 з братом обвинуваченого. Вдарив він потерпілого правою рукою в ліву сторону, той упав відразу. Потім приїхала швидка медична допомога та забрала потерпілого на вул.Фастівську. У вчиненому щиро розкаюється, просив вибачення у потерпілого та просив суд його суворо не карати, врахувати те, що він намагався зупинити кровотечу.
Показання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні вказав, що з колишньою дівчиною обвинуваченого ОСОБА_9 він спілкувався давно та вона йому подобалась. 28.05.2019 року потерпілий був з нею. Потім підійшов якийсь хлопець та попросив підійти в арку, на що потерпілий погодився. Цей хлопець його запитав чому потерпілий лізе до ОСОБА_10 . Потім підійшов обвинувачений, розмови з яким він не пам`ятає та вдарив його кулаком в обличчя. Після цього, потерпілий вдарився головою об бетон та втратив свідомість на пару секунд. На місце події викликали швидку та поліцію. Також, коли він падав, то розбився і його мобільний телефон марки «Айфон». Вказав, що після цих подій у нього погіршився стан здоров`я. Зазначив, що не знав, що ця дівчина раніше зустрічалась з обвинуваченим, вона йому про це не казала.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Неповнолітній ОСОБА_4 та його законний представник та захисник погодились на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім особистого допиту неповнолітнього обвинуваченого, допиту потерпілого та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення їх добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їм зрозумілі.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість неповнолітнього обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.
Згідно вимог ст.12 КК України скоєний неповнолітнім обвинуваченим злочин належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є особою раніше не судимою (а.п.100), зареєстрований на обліку в лікаря-нарколога 29.05.2019 року з діагнозом: гостра алкогольна інтоксикація (а.п.112), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п.113), по місцю навчання характеризується позитивно (а.п.98, 109).
Згідно висновку судово-психіатричного експерта КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» №324 від 26.06.2019 року (а.п.117-119) ОСОБА_4 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, неповнолітній ОСОБА_4 ознак хронічного психічного захворювання, недоумства та тимчасового розладу психічної діяльності також не виявляв, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, неповнолітній ОСОБА_4 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. В структурі особистості та емоційної сфери неповнолітнього ОСОБА_4 присутні риси егоцентризму, емоційної нестійкості, нестійкості самооцінки, однак рівень розвитку функцій саморегуляції та самоконтролю є достатнім. Експериментально-психологічне дослідження не виявило індивідуально-психологічних особливостей, які б носили яскраво виражений характер та могли б суттєво вплинути на поведінку неповнолітнього ОСОБА_4 в ситуації правопорушення. Рівень психічного (інтелектуального) та емоційно-вольового розвитку неповнолітнього ОСОБА_4 цілком відповідає його дійсному віковому періоду.
Обставинами, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину в неповнолітньому віці.
Обставиною, яка обтяжує покарання неповнолітнього ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 (а.п.76-81) вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький. Орган пробації вважає можливим перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, що не становить високої небезпеки для суспільства та окремих видів осіб, в разі кращого контролю з боку батька та матері, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.
Таким чином, враховуючи зміст досудової доповіді, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину, по місцю навчання характеризується позитивно, раніше не судимий, вчинив злочин у неповнолітньому віці, а також враховуючи позицію законного представника, захисника та прокурора, які просили суд звільнити неповнолітнього від покарання та застосувати щодо нього заходи виховного характеру, суд приходить до висновку про можливість звільнення обвинувачених від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру на підставі ст.105 КК України, а саме: застереження та передачі під нагляд батька.
Відповідно до інформаційного листа ВССУ від 16 січня 2017 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження щодо неповнолітніх» роз`яснено, що приймаючи рішення про звільнення неповнолітнього від покарання із застосуванням заходів виховного характеру відповідно до ч.2 ст.373 КПК України, суд постановляє вирок, яким визнає обвинуваченого винуватим у вчиненому злочині (кримінальному правопорушенні), та керуючись ст.105 КК звільняє його від покарання без визначення його виду і розміру та застосовує примусові заходи виховного характеру.
Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.
Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.
На підставі п.п.1, 3 ч.2 ст.105 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд батька ОСОБА_5 строком до настання повноліття.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: комп`ютерний диск ємністю 700 mb, на якому знаходиться відеоінформація із зовнішньої камери спостереження, що проводилась у дворі по АДРЕСА_2 , який згідно постанови слідчого від 06.06.2019 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (а.п.123) та зберігається в матеріалах кримінального провадження (а.п.129) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Речовий доказ по кримінальному провадженню, а саме: мобільний телефон «iPhone7», який згідно постанови слідчого від 07.06.2019 року (а.п.124) визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписок переданий на зберігання ОСОБА_7 (а.п.125, 130) залишити ОСОБА_7 за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: