Справа № 569/593/19
УХВАЛА

24 березня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

слідчого - ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання начальника відділення СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хлібодарівка, Чаплинського району Херсонської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України,

в с т а н о в и в:

До Рівненського міського суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_6 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, яке вчинене за наступних обставин.

ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з метою власного матеріального збагачення, маючи спільний умисел на зайняття гральним бізнесом, в порушення вимог Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15 травня 2009 року, у період з січня 2018 року по 20 грудня 2019 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, надавали можливість доступу до азартних ігор на території м. Рівне Рівненської області.

При цьому, з метою безперебійного функціонування гральних закладів та проведення азартних ігор, під виглядом розповсюдження державної лотереї ТОВ «М.С.Л.», використовувалиряд нежитлових приміщень на території м. Рівне за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , які облаштували, як гральні заклади під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », встановивши персональні комп`ютери з відповідним програмним забезпеченням, призначеним для отримання доступу до серверів, а саме симуляторами гральних автоматів, на яких надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет з внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Крім того, під час проведення санкціонованих обшуків у приміщеннях гральних закладів за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 , вилучено комп`ютерну техніку з відповідним програмним забезпеченням, а саме симуляторами гральних автоматів, грошові кошти, отримані від незаконної діяльності.

Разом з тим, під час досудового розслідування в кримінальному провадженні проведено негласні слідчі (розшукові) дії, а саме: контролю за вчиненням злочину, за результатами яких задокументовано фактипроведення азартних ігор в м. Рівне за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 .
Так, 04 квітня 2019 року, близько 16 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ,під час проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_12 передав грошові кошти в сумі 100 гривень, видані працівниками поліції для контролю за вчиненням злочину, невстановленій особі, яка за дорученням та з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 працювала адміністратором, за що останньою було надано для ОСОБА_12 аркуш паперу із зазначенням цифр, що слугують паролем, що надає доступ до персонального комп`ютеру з відповідним програмним забезпеченням, призначеним для отримання доступу до серверів, з розміщеним програмним забезпеченням, а саме симуляторами гральних автоматів, на якому надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет з внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Після вибору азартної гри, ОСОБА_12 здійснював керування внесеними невстановленою особою адміністратором коштами, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним.

Віртуалізований невстановленою особою баланс, що відповідає отриманим грошовим коштам, в розмірі 100 гривень, під час проведення азартної гри ОСОБА_12 збільшився до 15000 одиниць, що дало змогу отримати виграш в сумі 150 гривень, які в подальшому передав працівникам поліції.

Крім того, 04 квітня 2019 року, близько 16 год. 45 хв., перебуваючи у приміщенні грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ,під час проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_12 передав грошові кошти в сумі 100 гривень, видані працівниками поліції для контролю за вчиненням злочину, невстановленій особі, яка за дорученням та з відома ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 працювала адміністратором, за що останньою було надано для ОСОБА_12 аркуш паперу із зазначенням цифр, що слугують паролем, що надає доступ до персонального комп`ютеру з відповідним програмним забезпеченням, призначеним для отримання доступу до серверів, з розміщеним програмним забезпеченням, а саме симуляторами гральних автоматів, на якому надавалась можливість доступу до азартних ігор через мережу Інтернет з внесенням гравцем ставки, що дає можливість отримати виграш, а результат повністю або частково залежить від випадковості.

Після вибору азартної гри, ОСОБА_12 здійснював керування внесеними невстановленою особою адміністратором коштами, а саме власним віртуальним балансом у вигляді збільшення та зменшення ставок під відповідні процеси віртуальної гри, що відображались на моніторі та керувались ним.

Віртуалізований невстановленою особою баланс, що відповідає отриманим грошовим коштам, в розмірі 100 гривень, під час проведення азартної гри ОСОБА_12 збільшився до 12000 одиниць, що дало змогу отримати виграш в сумі 120 гривень, які в подальшому передав працівникам поліції.

Згідно висновку проведеної комп`ютерно-технічної експертизи, жорсткі диски системних блоків комп`ютерів та флеш-носії, що були вилучені у ході проведення обшуку грального закладу, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , містять спеціалізоване програмне забезпечення «iConnect», яке надає доступ до інтернет-казино (зокрема он-лайн казино « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), що містить програму симулятора ігрового автомата.

Отже, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 ,з метою отримання незаконного прибутку, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні», здійснили діяльність, пов`язану з організацією азартних ігор на симуляторах гральних автоматів в нежитлових приміщеннях за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .
За даним фактом 28.11.2018 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за №0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України (зайняття гральним бізнесом).

17.03.2020 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Метою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 у вигляді застави є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних. Цей ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним зважаючи на те, що ОСОБА_6 , користуючись правами підозрюваного, що стосуються права ознайомлення з матеріалами провадження, зможе впливати на свідків та інших підозрюваних, схиляючи не давати показань щодо її відношення до протиправної діяльності;

2) буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, є реальним зважаючи на те, що даний злочин є особливо тяжким за який передбачено покарання у виді штрафу у розмірі від десяти тисяч до сорока тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

3) вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Цей ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на те, що ОСОБА_6 , незважаючи на заборону грального бізнесу в Україні, поширення даної інформації в суспільстві та мережі інтернет, неодноразове припинення працівниками поліції незаконної діяльності такого роду закладів, продовжив займатись гральним бізнесом. Це дає підстави вважати, що ОСОБА_6 не бажає заробляти грошові кошти у законний спосіб та продовжить займатись незаконною діяльністю у сфері грального бізнесу.

Відповідно до ч. 8 ст.194 КПК до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.
З посиланням на викладене, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вказали, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України. При цьому існує ряд ризиків, а саме враховуючи тяжкість покарання переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та підозрюваних. Тому застосування запобіжного заходу у виді застави забезпечить своєчасне проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави відмовити. Вказали, що ризики, заявлені прокурором необґрунтовані, він має двох дітей, які перебувають за кордоном, однак з ними він не спілкується, наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду не має. ОСОБА_6 нещодавно працевлаштувався, однак коштів для сплати застави він не має.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Слідчим відділом Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 28.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Згідно ч.8 ст.194 КПК України, до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Матеріали клопотання підтверджують обґрунтовану підозру ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 203-2 КК України.

Однак слідчий та прокурор в судовому засіданні не довели, що підозрюваний буде ухилятися від слідства та суду, впливатиме на свідків та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

До обґрунтувань, які відповідно до практики Суду вважаються «відповідними» та «достатніми» доводами, входять такі підстави, як небезпека переховування від слідства, ризик чинення тиску на свідків або фальсифікації доказів, ризик змови, ризик повторного вчинення злочину, ризик спричинення порушення громадського порядку, а також необхідність захисту затриманого (див. рішення у справі «Ара Арутюнян проти Вірменії» (Ага Harutyunyan v. Armenia), заява № 629/11, пункт 50, від 20 жовтня 2016 року, з подальшими посиланнями).
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У контексті Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, надані стороною обвинувачення та захисту, клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого злочину, однак, сама лише тяжкість можливого вчинення злочину не може бути достатньою підставою для обрання запобіжного заходу у виді застави.

Так, підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні батьків, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Ризики, на які вказує слідчий в своєму клопотанні, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Окрім того, слідчий та прокурор в судовому засіданні не заперечили, що ОСОБА_6 з"являється на всі виклики до слідчого, від проведення будь-яких слідчих дій не ухиляється.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, суд оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).

Частиною 3 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи вищенаведене, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, спосіб життя, зокрема те, що підозрюваний має постійне місце проживання, не одружений, має на утриманні батьків пенсіонерів, не судимий, суд вважає, що клопотання не обґрунтоване, і ризики які вказані у клопотанні не знайшли свого підтвердження.

За таких обставин, суд вважає за можливе покласти напідозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-178, 182, 194, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання начальника відділення СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді застави відносно ОСОБА_6 - відмовити.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 обов"язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон.

Термін дії обов"язків визначити на строк до 24 травня 2020 року.

Контроль за виконанням обов"язків покласти на начальника відділення СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_8 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подача апеляційної скарги не зупиняє дію ухвали суду.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1