печерський районний суд міста києва
Справа № 757/333/20-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
ВСТАНОВИВ:
10.01.2020 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Київській області № 309о/с від 23.06.2016 лейтенанта поліції ОСОБА_5 призначено на посаду слідчим слідчого відділення Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 22.05.2017 по 30.09.2017 слідчого слідчого відділення Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_5 , який будучи службовою особою, на підставі доручення т.в.о. начальника слідчого відділення Миронівського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 22.05.2017 про проведення досудового розслідування, здійснювалось досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000218, відомості про яке внесені 22.05.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по факту таємного викрадення майна, поєднаного з проникненням у домоволодіння ОСОБА_8 .
В подальшому, на початку вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, у слідчого ОСОБА_5 , в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000218, виник умисел на складання документу, що містить зафіксовану інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили наслідки правового характеру та може бути використана як документи у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, а саме: протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2019, без участі останнього, та внесення в його зміст завідомо неправдивих відомостей.
На виконання свого злочинного умислу, направленого на складання службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, слідчий ОСОБА_5 , будучи службовою особою, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці, склав завідомо неправдивий протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000218 без участі останнього, та вніс в його вступну частину завідомо неправдиві відомості, що полягали у проведенні 07.09.2019 допиту за участі потерпілого ОСОБА_8 в період часу з 19.00 год. по 19.20 год., та в описову частину вказаного протоколу про надання ОСОБА_8 показів щодо майна, викраденого в останнього.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 239/1 від 30.08.2019 підписи від імені ОСОБА_8 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_8 » у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017 виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_5 в графах «Допитав», «Слідчий» у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017 виконані ОСОБА_5 ; рукописний текст у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017 виконаний ОСОБА_5 .
Слідчий зазначив, що таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив службове підроблення, а саме: складання завідомо неправдивого офіційного документу та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Крім того, на початку вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, у слідчого ОСОБА_5 , в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000218, з метою проведення судово-товарознавчої експертизи, виник умисел на використання завідомо підробленого документу, що містить зафіксовану інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили наслідки правового характеру та може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, а саме: протоколу додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017.
На виконання свого злочинного умислу, направленого на використання завідомо підробленого документу, слідчий ОСОБА_5 , 08.09.2017, перебуваючи у приміщенні Миронівського ВП, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Лермонтова, 20, у кримінальному провадженні № 0000218, на підставі ст.ст. 110, 242, 243 КПК України, з метою проведення судово-товарознавчої експертизи, виніс постанову про призначення судово-товарознавчої експертизи, додатком до якої використав завідомо підроблений документ, а саме: протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017, які скерував до Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, для проведення судово-товарознавчої експертизи.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 239/1 від 30.08.2019 підписи від імені ОСОБА_8 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_8 » у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017 виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_5 в графах «Допитав», «Слідчий» у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017 виконані ОСОБА_5 ; рукописний текст у протоколі додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2017 виконаний ОСОБА_5 .
Слідчий вказав, що таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім цього, в кінці вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, у слідчого ОСОБА_5 , в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000218, повторно виник умисел на складання документів, що містять зафіксовану інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили наслідки правового характеру та може бути використана як документи у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, а саме: повідомлення ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017, протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017, без участі останнього, та внесення в їх зміст завідомо неправдивих відомостей.
На виконання свого злочинного умислу, направленого на складання службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до них завідомо неправдивих відомостей, слідчий ОСОБА_5 , будучи службовою особою, у невстановлений досудовим розслідуванням період часу та місці, склав завідомо неправдивий протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017, повідомлення ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017, без участі останнього, та вніс до них завідомо неправдиві відомості, що полягали у повідомленні про завершення досудового розслідування та проведенні ознайомлення потерпілого ОСОБА_8 з матеріалами кримінального провадження № 0000218.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 239/1 від 30.08.2019 підписи від імені ОСОБА_8 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_8 » у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_5 в графах «Допитав», «Слідчий» у протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017 виконані ОСОБА_5 ; рукописний текст у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконаний ОСОБА_5 .
Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, вчинив службове підроблення, а саме: складання завідомо неправдивого офіційного документу та внесення до нього завідомо неправдивих відомостей, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України.
Крім того, в кінці вересня 2017 року, за невстановлених досудовим розслідувань обставин, у слідчого ОСОБА_5 , в ході здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженні № 0000218 виник умисел на використання завідомо підробленого документу, що містить зафіксовану інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили наслідки правового характеру та може бути використана як документи у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити, а саме: повідомлення ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017, протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017.
На виконання свого злочинного умислу, направленого на використання завідомо підробленого документу, слідчий ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням період часу, перебуваючи у приміщенні Миронівського ВП, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Лермонтова, 20 використав завідомо підроблені документи, а саме: долучив до матеріалів кримінального провадження № 0000218 повідомлення ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017, протокол про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протокол ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017 та разом зі складеним обвинувальним актом та реєстром матеріалів досудового розслідування скерував прокурору у кримінальному провадженні начальникові Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури ОСОБА_10 на затвердження, які надійшли до Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури 02.10.2017 за № 36-02-10784 вх.
Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 239/1 від 30.08.2019 підписи від імені ОСОБА_8 в графах «Потерпілий», « ОСОБА_8 » у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконані не ОСОБА_8 , а іншою особою; підписи від імені ОСОБА_5 в графах «Допитав», «Слідчий» у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017 виконані ОСОБА_5 ; рукописний текст у протоколі про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування потерпілому ОСОБА_8 від 30.09.2017, протоколі ознайомлення з матеріалами досудового розслідування потерпілого ОСОБА_8 від 30.09.2017, повідомленні ОСОБА_9 про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 30.09.2017 виконаний ОСОБА_5 .
Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.
Вказує, що 09 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України.
Слідчий зазначив, що враховуючи викладене, а також те, що:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів невеликої тяжкості, він може переховатися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- на даний час проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій і тому не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, а тому ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- у ході досудового розслідування не встановлено та не допитано усіх осіб, дані яких не повідомляє ОСОБА_5 , яким відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, а тому ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків;

- підозрюваний ОСОБА_5 працює на посаді слідчого та обізнаний про способи, методи та тактику проведення досудового розслідування, а тому може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366,ч. 4 ст. 358 КК України, та на наявність ризиків передбачених ст. 177 КК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може наступне: переховуватись від органів досудового слідства та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому він підозрюється, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що підозра необґрунтована, ризики відсутні.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, підозрюваного, захисника, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
09 січня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про те, що він підозрюється у службовому підробленні, тобто складанні службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до офіційних документів завідомо неправдивих показів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України; використанні завідомо підроблених документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 194 КПК України, передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судами при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку його дії.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

При вирішенні питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

При аналізі заявлених ризиків слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від слідства та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, у тому числі виконанню процесуальних рішень, вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі знищити докази, та перешкоджати слідству.

На підставі викладеного, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчих слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, які входять до складу слідчої групи із встановленою періодичністю, а також до старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління ОСОБА_6 , прокуратури та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- утриматися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 179, 193,194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Краматорськ Донецької обл., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчих слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, які входять до складу слідчої групи із встановленою періодичністю, а також до старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління ОСОБА_6 , прокуратури та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утриматися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;
4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
5) здати на зберігання до слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзду в Україну.
Визначити строк дії обов`язків до 10.03.2020 року, включно, але не більше строку досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1