Провадження № 1-кп/761/164/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , присяжних ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Судом присяжних проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

У зв`язку з неможливістю закінчити судовий розгляд до закінчення дії запобіжного заходу, обраного обвинуваченому ОСОБА_11 , прокурором ОСОБА_7 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з урахуванням того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не перестали існувати та не зменшились.
Представник потерпілих ОСОБА_9 та потерпілий ОСОБА_8 підтримали позицію прокурора.
Обвинувачений ОСОБА_11 заперечував проти клопотання прокурора та клопотав про скасування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з метою реалізації його права на працю та інших, охоронюваних законом його прав.
Захисник ОСОБА_10 підтримав позицію обвинуваченого.
Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, головуючий у справі, керуючись принципом правової визначеності, приходить до наступного висновку.

Заслухавши доводи сторони обвинувачення в особі прокурора, сторони захисту, потерпілого та його представника, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про таке.

Так, статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження терміну дії застосованого відносно ОСОБА_11 запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, також враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується та особисті обставини його життя, а також стан його здоров`я.

З урахуванням особи обвинуваченого, суд встановлює що на даний час все ще існує певна ймовірність намагань з боку ОСОБА_11 ухилитися від суду, проте з урахуванням бездоганної процесуальної поведінки останнього протягом перебування під домашнім арештом, його стану здоров`я, колегія суддів приходить до переконання про низьку ймовірність вчинення обвинуваченим таких дій.

Вивченням матеріалів, та дослідженням відомостей, отриманих в судовому засіданні, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 в перебігу тривалого перебування під вартою та на цілодобовому домашньому арешті з липня 2014 року, фактично був позбавлений можливості реалізації своїх конституційних прав, зокрема на працю та на охорону здоров`я. Останній неодноразово звертався до суду з клопотаннями про надання йому можливості поліпшення стану здоров`я, втраченого в Київському слідчому ізоляторі та можливості працевлаштування з метою забезпечення своїх життєвих потреб.

При цьому суд враховує, що виходячи з практики ЄСПЛ, вбачається, що Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачений механізм захисту та реалізації закріплених прав і свобод через механізм Європейського суду з прав людини. Захист права на здоров`я безпосередньо Конвенцією 1950 р., як й інших соціально-економічних прав, не передбачається, але звернення за захистом цього права можливе відповідно до низки статей Конвенції 1950 р. і така практика Європейського суду з прав людини існує, зокрема, при порушенні права на: життя (ст. 2 Конвенції), заборону тортур (ст. 3), права на свободу та особисту недоторканність (ст. 5), права на справедливий судовий розгляд (ст. 6), права на повагу до особистого і сімейного життя, на недоторканність житла (ст. 8).

Реалізація права на життя не можлива без реалізації права на здоров`я та працю. Адже нормальне біологічне та соціальне функціонування людини не можливе без здоров`я та можливості отримувати гідне грошове забезпечення. Реалізація права на життя у повному об`ємі можлива лише при гарантуванні права на здоров`я та права на працю. При цьому суд враховує, що на даний час обвинуваченому ОСОБА_11 судом присяжних застосовано такий спосіб виконання обов`язків, який цілком здатний забезпечити можливість перебувати особі на роботі весь трудовий день, та зокрема отримувати медичне забезпечення у спеціалізованих закладах МОЗ України, а тому, об`єктивних підстав для скасування запобіжного заходу та покладених обов`язків не вбачається.

Суд при вирішенні клопотання також враховує дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , його соціальний статус, наявність у нього сімейних зв`язків, а також його репутацію та майновий стан та приходить до висновку, що відносно ОСОБА_11 , з урахуванням викладеного, необхідно продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби. Такий запобіжний захід на переконання суду у повному обсязі забезпечить подальше дотримання обвинуваченим належної процесуальної поведінки.

На підставі зазначеного вище, суд присяжних приходить до переконання про необхідність задоволення клопотання сторони обвинувачення про продовження ОСОБА_11 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, визначених вимогами ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. 49 Конституції України, Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст.ст. 176-178, 181, 184, 193-194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити термін дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 серпня 2020 року включно.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 19 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин наступної доби.

-прибувати до суду за його першою вимогою;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування зі свідками обвинувачення та потерпілими у кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити тривалістю 60 (шістдесят) днів, тобто до 10 серпня 2020 року включно.

Виконання ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_11 покласти на співробітників Подільського УП ГУ НП в м. Києві, а контроль за його виконанням на прокурора, який підтримує державне (публічне) обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

У задоволенні клопотання ОСОБА_11 про скасування запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: _____________ ОСОБА_1

Суддя: _____________ ОСОБА_2

Присяжні: _____________ ОСОБА_5

___________ ОСОБА_3

____________ ОСОБА_4