Справа № 639/8530/19
Провадження №1-в/639/29/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова провадження за клопотанням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році»,-

в с т а н о в и в :

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_4 посилався на те, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018р. його засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України, тобто за умисний злочин середньої тяжкості, а тому на нього поширюється дія вищезазначеного Закону, та його має бути звільнено від покарання за ч. 2 ст. 185 КК України. При цьому попередній вирок суду має виконуватися самостійно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав вимоги свого клопотання, посилаючись на зазначене вище.

Прокурор в судовому засіданні проти вимог клопотання ОСОБА_4 заперечувала.

Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого, дослідивши матеріали судового провадження та надані матеріали особової справи ОСОБА_4 , суд приходить до такого.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим:

1)07.10.2009 року Ново-Водолажським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 121 КК до 5 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки; 2) 14.10.2011 року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі,

востаннє засуджений вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року за ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі (справа №643/2403/16-к).

При цьому суд ухвалив строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу його затримання з 26.03.2018 року.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 29.01.2019 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIIІ) зараховано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 26.03.2018 року по 29.01.2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Надаючи оцінку наявності підстав застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» до ОСОБА_4 , суд відзначає таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
07.09.2017р. набув чинності Закон України України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIII (далі за текстом Закон №1810-VIII).
Статтями 1-5 Закону №1810-VIII встановлено підстави звільнення осіб від відбування покарання у виді позбавлення волі за наявності сукупності певних обставин тяжкості злочину, у вчиненні яких особа визнана винною та наявності інших фактів (статусу особи, його сімейного стану, строку відбутого покарання на момент набрання Законом №1810-VIII чинності тощо).
Судовим розглядом встановлено, що вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України, тобто за вчинення умисного злочину середньої тяжкості, проте, в порушення вимог ст. 22 КПК України, ОСОБА_4 не доведено наявності інших обставин, якими Закон №1810-VIIIобумовлює підстави звільнення особи від покарання.

Зокрема, матеріали судового провадження та особової справи не містять належних та достатніх доказів, що ОСОБА_4 підлягає звільненню від відбування покарання на підставі пунктів «а»-«є» статті 1 Закону №1810-VIII.
При цьому на момент набрання чинності Законом №1810-VIII кримінальна справа №643/2403/16-к за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України розглянута не була, а покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 року ОСОБА_4 відбуває після набрання чинності Законом №1810-VIII. Тому стаття 2-5Закону №1810-VIII також не підлягають застосуванню до ОСОБА_4 .
Статтею 6 Закону №1810-VIIIпередбачено звільнення від відбування покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, а статтями 7, 8 вказаного закону підстави його застосування до осіб, засуджених до обмеження волі, тому вони також не поширюються на ОСОБА_4 .
З огляду на викладене, судовим розглядом не встановлено підстав застосування до ОСОБА_4 положень Закону №1810-VIII, а тому в задоволенні його клопотання необхідно відмовити, що не позбавляє його права повторного звернення з відповідним клопотанням до суду.
Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України «Про застосування амністії в Україні», суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1