Справа №487/4641/19
Провадження №1-кс/487/2926/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2020 Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 15.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000924 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 року ОСОБА_3 , звернувся із скаргою, в якій просив про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 15.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000924 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

Обґрунтовуючи вимоги скарги зазначив, що слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 постановою від 15.04.2020 року закрив кримінальне провадження № 0000924 від 22.04.2019 року про вчинення кримінального правопорушення суддею апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_5 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.375 КК України, зареєстрованого Генеральною прокуратурою України 22.04.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року у справі № 757/61813/18-к за заявою Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області». Вважає, що слідчий не виконав вимоги ч.2 ст.9 КПК України, відповідно до яких останній зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, тому передчасно закрив кримінальне провадження. Так слідчий не допитав свідків, не призначив і не провів експертизу, не подав клопотання і не отримав тимчасовий доступ до матеріалів адміністративної справи, не вилучив і не долучив до матеріалів кримінального провадження копії відповідних документів.

До судового засідання ОСОБА_3 не з`явився. Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 надав заяву в якій посилаючись на загальнонаціональний карантин, просив розглянути скаргу у його відсутності та відсутності скаржника.

Слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної скарги за відсутності скаржника та його представника, оскільки останні реалізували своє право на оскарження дій слідчого, передбачене ч.1 п.1 ст. 303 КПК України.

В судове засідання слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 не з`явився, причини неявки не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000924 від 22.04.2019 року, дійшов до наступного висновку:

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно із вимогами ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_7 здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000924 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.

Постановою від 15.04.2020 року слідчим Другого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_4 зазначене кримінальне провадження закрито, у зв`язку з відсутністю в діях судді апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України, з підстав не встановлення об`єктивних відомостей про винесення суддею апеляційного суду Миколаївської області ОСОБА_5 постанови від 05.02.2018року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 як завідомо неправосудної.

Згідно ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Аналогічні вимоги містить і ч.1 ст. 94 КПК України щодо оцінки слідчим , прокурором кожного доказу з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки дозу достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, встановлене відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Крім того, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності ( ст. 9, 383, 384 КПК України).

Матеріалами кримінального провадження встановлено, що рішення про закриття кримінального провадження слідчим прийнято на підставі повного дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження. У відповідності до вимог кримінального процесуального закону, дослідивши обставини, на які посилається заявник, слідчий обґрунтовано дійшов висновку про відсутність фактів, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України.
Слідчим в ході досудового розслідування був допитаний потерпілий, оглянуті необхідні документи, які були проаналізовані слідчим у постанові про закриття кримінального провадження.
Доводи скаржника ОСОБА_3 , викладені у скарзі, не свідчать про наявність неповноти при перевірці вказаних обставин слідчим, фактичні обставини були встановлені слідчим в обсязі, достатньому для прийняття законного та обґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.
Невиконання слідчим процесуальних дій на які посилається ОСОБА_3 слідчий суддя вважає, що за вказаних обставин, результати за виконанням зазначених дій не вплинуть на висновки викладені у оскаржуваній постанові.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого від 15.04.2020 року про закриття кримінального провадження не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_4 від 15.04.2020 року про закриття кримінального провадження №0000924 від 22.04.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 375 КК України - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1