Справа № 461/3322/20
Провадження № 1-кс/461/2454/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря ОСОБА_2

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невчинення процесуальних дій -

ВСТАНОВИВ:
До Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невчинення процесуальних дій.

В обґрунтування поданої скарги покликається на те, що 12 березня 2020 року звернувся із скаргою, в порядку ст.308 КПК України, у кримінальному провадженні № 002642 від 21 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Листом за підписом заступника начальника відділу нагляду управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , вказану скаргу скеровано керівнику Львівської місцевої прокуратури №1. Заявник вважає, що в порушення вимог КПК України, скарга прокурором не розглянута та не повідомлено заявника у визначений законом триденний строк про результат її розгляду. Просить визнати протиправною бездіяльність заступника начальника відділу нагляду управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням прокуратури Львівської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 002642 від 21 серпня 2018 року, зумовлену невиконанням положень КПК України, «в частині задовольнити скаргу від 12 березня 2020 року».

ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Прокурор заперечив проти задоволення скарги. Зазначив, що з Генеральної прокуратури України надійшла скарга ОСОБА_3 31.03.2020 її скеровано керівнику Львівської місцевої прокуратури №1, так як процесуальне курівництво здійснює прокурор цієї прокуратури.

Заслухавши думку особи, яка подала скаргу, прокурора, вивчивши скаргу та надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

12 березня 2020 року ОСОБА_3 , звернувся до Генеральної прокуратури України із скаргою в порядку ст. 308 КПК України. У скарзі просив надати процесуальному керівнику у кримінальному провадженні № 002642 від 21 серпня 2018 року, обов`язкові для виконання вказівки щодо строків (до 19 березня 2020 року) вчинення певних процесуальних дій, які перелічив у скарзі.

В подальшому, Генеральною прокуратурою, листом №09/1/3-р-20 від 20.03.2020, звернення ОСОБА_3 направлено для розгляду в прокуратуру Львівської області.

Прокуратура Львівської області скаргу ОСОБА_3 скерувала відповідно до територіальної юрисдикції, керівнику Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_6 . Окрім цього, заявника повідомлено, що 21.04.2019 СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 002642 від 21 серпня 2018 року.

Згідно п.п. 1, 9-1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк ; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» прокурори вищого рівня мають право давати вказівки прокурору нижчого рівня, погоджувати прийняття ним певних рішень та здійснювати інші дії, що безпосередньо стосуються реалізації цим прокурором функцій прокуратури, виключно в межах та порядку, визначених законом. Генеральний прокурор має право давати вказівки будь-якому прокурору.
Прокурором вищого рівня є для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів місцевої прокуратури є керівник місцевої прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків.
Згідно матеріалів скарги, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 002642 від 21 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, здійснюється слідчим відділом Сихівським ВП ГУНП у Львівській області. Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування здійснюється прокурорами Львівської місцевої прокуратури №1. У такому випадку прокурорами вищого рівня для прокурорів зазначеної прокуратури є керівник прокуратури, його перший заступник та заступники.

У судовому засіданні встановлено, що скарга ОСОБА_3 від 12 березня 2020 року, подана в порядку ст. 308 КПК України, була скерована керівнику Львівської місцевої прокуратури №1. Відповідно до ч.3 ст.17 Закону України «Про прокуратуру» саме керівник вказаної прокуратури є прокурором вищого рівня, який уповноважений розглядати скарги щодо недотримання розумних строків згідно з вимогами ст. 308 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Проаналізувавши вищевказані норми закону та обставини справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невчинення процесуальних дій необхідно відмовити.

Окрім того, вимога заявника про зобов`язання прокурора задовольнити скаргу від 12 березня 2020 року, також не підлягає до задоволення.

З приводу зазначеної в скарзі вимоги слідчий суддя враховує, що відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Частиною 2 ст. 303 КПК України встановлено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Тобто, КПК України не передбачає повноважень слідчого судді зобов`язувати слідчого та прокурора вчиняти конкретні слідчі та процесуальні дії, встановлювати строки, надавати заявникам конкретні відповіді, зобов`язувати закривати кримінальне провадження, тощо. Більше того, згідно з ч. 1 ст. 36, ч. 5 ст. 40 КПК України встановлено, що прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невчинення процесуальних дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1