Провадження № 11-кп/991/1/20
У Х В А Л А

27 травня 2020 року м. Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду клопотання Фонду державного майна України про залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0002227 від 15 вересня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_5 , адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29 травня 2019 року ОСОБА_5 визнано невинуватим та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), за недоведеністю стороною обвинувачення, що в діях обвинуваченого ОСОБА_5 є склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України (далі КК України).

Не погодившись з вказаним рішенням прокурори Спеціалізованої антикорупційної прокуратури звернулись із апеляційними скаргами.

Від представника Фонду державного майна України надійшло клопотання про його залучення в якості потерпілого у кримінальному провадженні № 0002227 від 15 вересня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. В обґрунтування клопотання зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачується у розтраті грошових коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (далі ТОВ «ЗТМК») в сумі 492 047 840,22 гривні. ТОВ «ЗТМК» створено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2012 року за № 955, договору про заснування від 22 лютого 2013 року № 85, додаткової угоди до нього від 18 жовтня 2013 року, які укладені між Фондом державного майна України та компанією Тоlехіs Тrаіdіng Limіtеd для технічної модернізації виробництва титанової продукції, що є стратегічним державним інтересом. Вважає, що ОСОБА_5 , здійснивши розтрату грошових коштів ТОВ «ЗТМК» на цілі, що не пов`язані з модернізацією підприємства, заподіяв шкоду підприємству, і як наслідок - Фонду державного майна України, як учаснику вказаного товариства. Зазначає, що інший учасник ТОВ «ЗТМК» - компанія Тоlехіs Тrаіdіng Limіtеd на вчинення ОСОБА_5 розтрати вищевказаних грошових коштів жодним чином не реагує, а з наявних судових спорів вбачається підтримка дій обвинуваченого. ТОВ «ЗТМК» не подавало заяву про залучення потерпілим, оскільки ОСОБА_5 залишається директором вказаного підприємства і не визнає вину у вчиненні, інкримінованого йому злочину.
Прокурор у судовому засіданні підтримав заявлене представником Фонду державного майна України клопотання, просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисники заперечували проти задоволення клопотання зазначивши, що сторона обвинувачення не надала суду доказів заподіяння діями ОСОБА_5 шкоди інтересам держави. Крім того, Фонд державного майна України не наділений повноваженням самостійно вирішувати питання діяльності господарського товариства, у якому він є учасником. Учасники господарського товариства є рівними між собою у питаннях управління товариством, ТОВ «ЗТМК» не зверталось із заявою про визнання потерпілим та цивільним позивачем.
Вивчивши клопотання представника Фонду державного майна України, вислухавши доводи думку прокурора, обвинуваченого та його захисників з приводу заявленого клопотання, обговоривши його доводи та дослідивши матеріали провадження, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 55 Конституції України гарантовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, зокрема, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в надані ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення обвинуваченому права на захист. Ці самі засади закріплені і в ст.7 КПК України.

Відповідно до статті 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сторонами кримінального провадження є з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники (п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України).

У частинах 1 та 3 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Частина 2 цієї норми закону визначає момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Таким чином, для визнання особи потерпілим у кримінальному провадженні необхідна наявність сукупності відповідних підстав фактичних і юридичних. Фактичними підставами є заподіяння кримінальним правопорушенням шкоди, а юридичними подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, заяви про залучення її до провадження як потерпілого або письмової згоди на таке залучення.
У той же час, комплексний аналіз норм КПК України свідчить про те, що закон не містить положень, які б унеможливлювали визнання особи потерпілою під час судового розгляду, в тому числі під час перегляду судового рішення в апеляційному порядку.
Органом досудового розслідування ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення в тому, що він усвідомлюючи, що виникне безнадійна дебіторська заборгованість перед ТОВ «ЗТМК», тобто грошові кошти будуть безповоротно втрачені, в період часу з 21 листопада 2013 року по 17 квітня 2015 року, діючи з метою розтрати грошових коштів даного товариства, в інтересах Компанії «Толексіс Трейдінг Лімітед» щодо зменшення її зобов`язань по сплаті ВАТ «Запоріжжяобленерго» боргу ДП «ЗТМК», а також в інтересах ТОВ «Сінтез Ресурс», ПАТ «Холдингова компанія «Енергомережа», ВАТ «Запоріжжяобленерго» та ПАТ «Комерційний банк «Надра» щодо покращення їх фінансового положення за рахунок грошових коштів ТОВ «ЗТМК», зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, вчинив розтрату вказаних грошових коштів на загальну суму 492 047 840,22 гривень, що більш ніж в 807 960 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян у 2015 році та становить особливо великі розміри», тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 5 ст. 191 КК України як, розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовим становищем, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах. ТОВ «ЗТМК» створено на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2012 року за № 955, договору про заснування від 22 лютого 2013 року № 85, додаткової угоди до нього від 18 жовтня 2013 року, які укладені між Фондом державного майна України та компанією Тоlехіs Тrаіdіng Limіtеd, з метою діяльності товариства є здійснення технічної модернізації виробництва та отримання прибутку за рахунок виробничої та підприємницької діяльності, ефективне управління майном та коштами Товариства, забезпечення потреб в продукції, роботах та послугах Товариства. Товариство є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, державна частка у статутному капіталі якого перевищує п`ятдесят відсотків. Тобто, отримання прибутку від діяльності ТОВ «ЗТМК» та технічна модернізація виробництва є стратегічним державним інтересом.
Колегія суддів вважає, що до теперішнього часу Фондом державного майна України право на залучення до провадження як потерпілого реалізовано не було, оскільки Фондом державного майна України заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, заяви про залучення його до провадження як потерпілого або письмової згоди на таке залучення подано не було, у зв`язку з чим на підставі вищевикладеного клопотання Фонду державного майна України слід задовольнити та визнати його потерпілим в даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 55, 376, 418, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання Фонду державного майна України задовольнити.

Визнати Фонд державного майна України (Код ) потерпілим у кримінальному провадженні № 0002227 від 15 вересня 2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3