Єдиний унікальний номер справи 185/789/20
Провадження № 1-кп/185/348/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002382 від 10.12.2019 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

10.12.2019 року о 21.50 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де реалізуючи злочинний умисел на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибелі людей чи іншими тяжкими наслідками, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з мобільного телефону «fly» іmeі: НОМЕР_1 з сім-картою «Водафон» № НОМЕР_2 , а саме дзвінок на лінію екстреного виклику оператора «102» Управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування (УОАЗОР). В ході здійснення даного дзвінка,обвинувачений ОСОБА_3 10.12.2019 року о 21.56 годині, усвідомлюючи, що надані ним відомості не відповідають дійсності, повідомив працівникам поліції завідомо неправдиву інформацію про те, що м.Дніпро заміновано, тим самим завідомо неправдиво повідомив про підготовку до вибуху, що загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, що призвело до безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб від виконання їх обов`язків для перевірки вказаного повідомлення та вжиття заходів з метою запобігання загибелі людей та іншим тяжким наслідкам.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.259 КК України - як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.

31 січня 2020 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468-470, 472, 473 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст.259 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та можливості звільнення на підставі ст.75 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив, що він дійсно скоїв зазначений злочин при обставинах, встановлених в ході досудового розслідування та викладених у обвинувальному акті. Йому цілком зрозумілі його права, передбачені ч. 4 ст.474 КПК України, а також те, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він буде обмежений в праві оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст.394, 424 КПК України. Він повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, а також вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди судом. Угоду щодо визнання винуватості з прокурором він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, необумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості.

Прокурор просила затвердити укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та ухвалити обвинувальний вирок щодо ОСОБА_3 з призначенням йому покарання узгодженого сторонами в угоді.

Захисник також наполягала на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.259 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_3 , розуміють, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст.474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 31.01.2020 року, яка укладена між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_4 , та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженого сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та можливості звільнення на підставі ст.75КК України обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 був обраний у виді тримання під вартою, у зв`язку з призначенням обвинуваченому покарання з випробуванням суд вважає можливим скасувати обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, зарахувавши в строк відбуття покарання час попереднього ув`язнення обвинуваченого.
Під час проведення досудового розслідування проводилася судова експертиза відео-звукозапису, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення судової експертизи було витрачено 1570.10 грн. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертиз у розмірі 1570.10 грн.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31 січня 2020 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , - за кримінальним провадженням, що внесене в ЄРДР за №0002382 від 10.12.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.259 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять ) років.

На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Негайно звільнити з-під варти ОСОБА_3 .

Зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 10.12.2019 року до 05.02.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи експертами Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України у розмірі 1570.10 гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон «fly», сірого кольору з сім-картою «Водафон» № НОМЕР_3 , а також атестат НОМЕР_4 , диплом НОМЕР_5 , свідоцтво про середню освіту НОМЕР_6 , додаток до свідоцтва, додаток до атестату, додаток до диплому на ім`я « ОСОБА_3 », які передані на зберігання до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили повернути за належністю ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст.474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1