УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №491/552/19

Провадження №1-кп/505/263/2020

13.04.2020 р. Котовський міськрайсуд, Одеської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

у відсутності потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000061 від 22.02.2019 р., відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, до арешту не працюючого, не одруженого, до арешту проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 02.10.1991 року Ананьївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.140; ч. 3 ст. 140; ч. 4 ст. 81; ч. 1 ст. 229-1; ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 27.08.1998 р. з Житомирської ВК (№-4) на підставі ст. 2.1 п «А» ЗУ «Про амністію» від 24.07.1998 року;

-17.10.2000р. Ананьївським районним судом Одеської області за ч.3 ст.140 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 14.02.2005р. з Казанковської ВК Миколаївської області (№-93) згідно ст.81 КК України умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 27 днів;

- 22.12.2006 р. Ананьївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.311, ч.2 ст.311, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком 1 рік;

- 22.05.2007р. Ананьївським районним судом Одеської області за ч.2 ст.309 КК України, на підставі ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 19.12.2008 р. умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 3 місяці 12 днів;

- 07.09.2009р. Ананьївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 309 КК України, на підставі ст.71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;

- 22.04.2016р. Київським районним судом м.Одеса за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, в силу ч.5 ст.72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення. Звільнений 19.05.2016 р. з Одеського слідчого ізолятора за відбуттям строку покарання,

- обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Котовського міськрайсуду, Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185 КК України, внесеному до ЄДРДР за №0000061 від 22.02.2019 р.

Ухвалою Котовського міськрайсуду, Одеської області від 16.03.2020 року відносно ОСОБА_5 продовжено міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 14.05.2020 року включно.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , на 60 діб, враховуючи ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки раніше неодноразово судимий, судимість не погашена.

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 виразили думку відносно продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на розсуду суду. Крім того обвинувачений ОСОБА_5 надав згоду на проведення судового засідання з розгляду клопотання в режимі відео конференції.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла заява, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайсуду, Одеської області за №4880 від 03.04.2020 року, в якій вона просить провести судове засідання без її участі у зв`язку із хворобою.

Від потерпілої ОСОБА_7 надійшла заява, яка зареєстрована в канцелярії Котовського міськрайсуду, Одеської області за №4879 від 03.04.2020 року, в якій вона просить провести судове засідання без її участі у зв`язку із хворобою.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини встановлено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченого переховуватися від органу досудового розслідування, суд приймає до уваги, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру обвинуваченого, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

З огляду на зазначене суд відмічає, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, має захворювання, офіційно непрацевлаштований та не має постійного джерела прибутку, а також відсутність шлюбу, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити обвинуваченого від вчинення дій з метою переховування.

Крім того, характер інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, що вчинений з метою власного збагачення, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей ОСОБА_5 , що підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування обвинуваченого від суду є реальним.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 інкримінується кримінальне правопорушення вчинене з корисливих мотивів, не має тісних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, суд вважає, що ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення є достатньо високим.

Будь-яких даних про відсутність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 392, 369 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, до арешту не працюючого, не одруженого, до арешту проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України - продовжити на 60 діб, тобто до 11.06.2020 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілим, захиснику, обвинуваченому, начальнику ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21)».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1