Справа № 503/2162/19
Провадження № 1-кп/503/76/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000321 від 08.11.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця Республіки Молдова, особи без громадянства, не одруженого, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
До Кодимського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 332 КК України.

На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 на початку липня 2019 року (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено) в ході особистої розмови зі своїм знайомим ОСОБА_6 дізнався про те, що йому необхідно поїхати до м. Рибниця для здійснення церковних обрядів, однак відповідних документів він на законний перетин державного кордону України не має.

В той час у ОСОБА_3 , який будучи обізнаним з порядком перетину державного кордону України, виник злочинний намір на незаконне переправлення через державний кордон України на територію Республіки Молдова, в обхід встановлених пунктів пропуску, ОСОБА_6 про що йому повідомив та запропонував здійснити незаконне його переправлення через державний кордон України на територію Республіка Молдова, в обхід встановлених пунктів пропуску в Кодимському районі Одеської області.

19 липня 2019 року близько 07:30 години ОСОБА_3 , реалізовуючи свій злочинний умисел щодо незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України, разом з останнім прибув до залізничного вокзалу м. Кодима Одеської області, звідки попутним автотранспортом доправив його на околицю с. Круті Кодимського району Одеської області, яке межує із Республікою Молдова.

Далі ОСОБА_3 , діючи умисно з прямим умислом, по самостійно вибраному ним маршруту слідування, в пішому порядку, повів ОСОБА_6 в бік державного кордону України з Республікою Молдова в обхід пункту пропуску.

В цей же день близько 10 години 30 хвилин в районі інформаційно-попереджувального покажчика № 221 в напрямку на вихід із України, а саме на відстані близько 50 метрів від лінії державного кордону, військовослужбовцями Державної прикордонної служби України було виявлено та затримано ОСОБА_3 , який здійснював переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, у зв`язку з чим ОСОБА_3 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 332 КК України, як закінчений замах на незаконне переправлення особи через державний кордон України.

15 листопада 2019 року між прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч. 2 ст. 468 КПК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 332 КК України, узгодженого покарання у виді 3 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України, а також згоди сторін на призначення даного покарання, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч. 2 ст. 473 КПК України, наслідків невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 332 КК України, в обсязі підозри, пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, дав згоду на застосування узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що угода про визнання винуватості була укладена в його присутності, при укладенні угоди були дотримані вимоги законодавства, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, шкода завдана державним інтересам.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлені.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 і призначення узгодженої сторонами угоди міри покарання, передбаченої ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 332 КК України.

Керуючись ст.ст. 314, 369, 370-374, 469, 472 - 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 15 листопада 2019 року, укладену між прокурором Котовської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 332 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 15 листопада 2019 року покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього, у відповідності до ст. 76 КК України, обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду, через Кодимський районний суд Одеської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з таких підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з таких підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1