Справа №621/3562/19
Провадження №1-кс/621/5/20
УХВАЛА
Іменем України

02 січня 2020 року м. Зміїв
Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна,
ВСТАНОВИВ:
В ході проведення допитів ОСОБА_5 в якості потерпілого, було встановлено, що на території належного йому домоволодіння АДРЕСА_1 , напередодні скоєння вказаного кримінального правопорушення працювала ремонтна бригада, в числі якої було чотири робітники, а саме чоловіки на ім`я: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які неодноразово проводили ремонтні роботи на подвір`ї та всередині домоволодіння за вищевказаною адресою, володіли знаннями про розташування кімнат всередині житлового будинку, мали інформацію про звичайний уклад життя родини ОСОБА_5 , а також були свідками розмови між ОСОБА_5 та його дружиною, в ході якої останні обговорювали те, що 28.09.2019 вони їдуть до м. Харків та вдома нікого не буде. Крім того, в ході додаткового допиту було встановлено, що окрім грошових коштів, у ОСОБА_5 було викрадено планшет ТМ «Samsung» SМ-Т561, з флеш-картою та без сім-карти, два двигуни до бензокоси: один із них в робочому (зібраному) стані, другий - в розкомплектованому, дитячий браслет, сувенірні купюри, ключі від автомобіля.
Крім того, в ході проведення досудового розслідування було надано доручення оперативним підрозділам в порядку ст. 40 КПК України, з метою встановлення повного переліку осіб, що проводили ремонтні роботи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , встановлення їх повних анкетних даних, допиту даних осіб в якості свідків та перепису їх телефонних книг, яке було зареєстровано за внутр. № 201 від 30.09.2019.
Крім того, було проведено допити вищевказаних робітників ремонтної бригади, в якості свідків. В ході допиту в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_5 .
30.12.2019, в ході огляду місця події, який проводився за участю ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено та вилучено сувенірні купюри в кількості 7 штук номіналом по 500 гривень кожна.
На підставі вище викладеного, слідчим зроблено висновок, що тимчасово вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення та бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Більш того, володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з підстав, викладених у ньому.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Вислухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.
Згідно протоколу огляду місця події від 30.12.2019, за адресою: АДРЕСА_5 , вилучено сім купюр сувенірних номіналом по 500 грн кожна (а.п. 7)
Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.
Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Клопотання слідчого про накладення арешту на тимчасово вилучений предмет відповідає вимогам частини 2 статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий ОСОБА_4 у клопотанні та прокурор ОСОБА_3 під час судового розгляду клопотання обґрунтовано зазначили, що тимчасово вилучене майно має доказове значення у цьому кримінальному провадженні, що вимагає заходів для забезпечення його збереження.
Наданими доказами підтверджується наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачених статтею 132 Кримінального процесуального кодексу України, а також, що предмет, який був тимчасово вилучений під час проведення огляду місця події, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.
За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,
ПОСТАНОВИВ:
1. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.
2. Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення огляду місця події від 30.12.2019, за участю ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_5 , майно, а саме: сувенірні купюри в кількості сім штук номіналом по 500 (п`ятсот) грн кожна.
3. Зазначене майно передати на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Зміївського ВП ГУ НП в Харківській області.
4. Ухвала про арешт тимчасово вилученого майна підлягає виконанню негайно слідчим СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 .
5. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1