ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/911/20 Справа № 184/2625/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 січня 2020 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Засуджена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою застосувати до неї ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що своєю поведінкою та ставленням до праці вона довела своє виправлення, що підтверджується характеристикою та заохоченнями. Також за весь період відбування покарання вона не мала жодного стягнення.

Звертає увагу на те, що вона хворіє на невиліковні хвороби, які прогресують, а також, що вона має матір похилого віку та неповнолітню дитину, які потребують її опіки та підтримки.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 січня 2020 рокувідмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «ПВЦ-79» з 04.12.2019р., за весь період відбування покарання характеризується посередньо, за час перебування в ПВЦ 79 заохочень та стягнень не мала, норми виробітку засудженої неможливо в повній мірі відобразити, засуджена ОСОБА_7 з цим клопотанням звернулась до суду передчасно, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ст.81 КК України, а відтак неможливість умовно-дострокового звільнення засудженої ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, засуджену, яка просила задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженої не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженої та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженої умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджена на даний час не довела свого виправлення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви, судом обґрунтовано враховано те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою не довела свого виправлення, оскільки в ДУ «ПВЦ-79» засуджена відбуває покарання з 04.12.2019 року, де за весь період відбування покарання характеризується посередньо, заохочень та стягнень не мала, норми її виробітку неможливо в повній мірі відобразити.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики засудженої ОСОБА_7 , засуджена відбуває покарання з 28.09.2017 року. До державної установи ПВЦ №79 засуджена прибула 04.12.2019 року з ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)», де характеризувалась позитивно, мала три заохочення, стягнень не мала. По прибуттю до установи була працевлаштована до виробничої майстерні, швачкою. За період відбуття покарання характеризується посередньо, заохочень та стягнень не має, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених відділення.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженою свого виправлення.
Наявність у ОСОБА_7 лише трьох заохочень за весь період відбування покарання, початок якого рахується з 27.04.2017 року, не свідчить про те, що засуджена своєю поведінкою довела своє виправлення. Окрім того, останнє заохочення засудженою було отримано лише 04.01.2019 року, та після цього ОСОБА_7 жодного разу не заохочувалась.
Твердження засудженої про те, що своєю поведінкою та ставленням до праці вона довела своє виправлення, а також, що за весь період відбування покарання вона не мала жодного стягнення, колегія суддів вважає такими, щоне є підставою для скасування ухвали суду, оскільки виконання засудженою своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.
Доводи апеляційної скарги засудженої про те, що вона має матір похилого віку та неповнолітню дитину, які потребують її опіки та підтримки, не є безумовними підставами для застосування до неї вимог ст. 81 КК України.
Також посилання засудженої на те, що вона хворіє, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки матеріали провадження не містять даних про те, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може відбувати покарання в місцях позбавлення волі.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що остання протягом строку відбування покарання довела своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженої не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог її апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 січня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 02 січня 2020 рокущодо засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4