Справа № 539/4905/19
Провадження № 1-кп/539/77/2020
ВИРОК
Іменем України
02 червня 2020 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лубни Полтавської області, українець, громадянин України, не працюючий, одружений, такий, що має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
24.04.2001 Лубенським міськрайонним судом за ст. 17, ч. З ст. 81 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
21.05.2002 Лубенським міським судом за ст. 70, ч. З ст. 185, ч.З ст. 357 КК України, приєднано 6 місяців позбавлення волі по вироку Лубенського міськрайонного суду від 24.04.2001, остаточно був засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;
06.02.2008 Лубенським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;
10.05.2011 Дергачівським районним судом Харківської області ч. 2 ст. 186, ст. 71КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; 15.09.2011 ухвалою Апеляційного суду у Харківській області вирок від 10.05.2011 скасовано;
24.04.2013 Дергачівським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ст. 71, 70, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;
20.12.2017 Лубенським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст. 15 КК України до покарання у виді арешту на 6 місяців, звільнений 20.06.2018 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
08.08.2019 року приблизно о 23 год. ОСОБА_7 , проходячи по вул. 1-ші Плютенці помітив, що на території одного з домогосподарств стоїть білий автомобіль марки Ford Transit, і у нього виник умисел на вчинення крадіжки майна з вищевказаного автомобіля.
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 умисно, повторно, таємно, з корисливим мотивом з метою наживи зайшов на територію домогосподарства через відчинені ворота, оглянув автомобіль марки Ford Transit, відчинив задні дверцята автомобіля, які були незамкнені та викрав з автомобіля акумуляторну батарею «FORSE 74 720 А 6СТ-74 FE» та паливний насос «BOSCH 98», які належать ОСОБА_6 . Після чого покинув місце вчинення злочину.
Під час досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро покаявся та погодився з висунутим відносно нього обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснив, що дійсно 08.08.2019 викрав з автомобіля належного потерпілому ОСОБА_6 акумуляторну батарею та паливний насос.
Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованим злочином, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 08.08.2019 з належного йому автомобіля викрадено акумуляторну батарею та паливний насос. Претензій до обвинуваченого він не має.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено. В обвинувальному акті вказано як обтяжуючу обставину рецидив злочинів. Кваліфікація злочину, вчиненого ОСОБА_7 , передбачає кваліфікуючу ознаку повторність, що позбавляє суд можливість врахувати рецидив злочинів, як обтяжуючу покарання обставину, так як повторність злочинів є одним із видів рецидиву, яка врахована під час кваліфікації інкримінованого злочину.
Згідно досудової доповіді від 03.02.2020 року існує високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_7 , тобто небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів. Його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високий рівень небезпеки для суспільства у тому числі для окремих осіб.
При обранні покарання обвинуваченому, суд, у відповідності до вимог ст.65 КК України, також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке класифікується як злочин середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який посередньо характеризується за місцем проживання, раніше судимий з вчинення корисливих злочинів, перебуває на обліку в КП «ЛОНД ПОР» з діагнозом «психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності», на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-невролога не перебуває, відношення до вчиненого кримінального правопорушення і приходить до висновку, що необхідним покаранням для виправлення та попередження нових злочинів ОСОБА_7 буде покарання у виді арешту.
Підстав для обрання запобіжного заходу суд не вбачає.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Судові витрати, пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України , суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави суму 2198 грн. 14 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.
- АКБ жовтого кольору «FORSE 74 720 А 6СТ-74 FE» та паливний насос марки «BOSCH 98», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити йому як законному володільцю.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1