Провадження № 1-кп/127/892/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці, в порядку дистанційного судового провадження, в режимі відео конференції, клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, відомості про який внесено 24.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001076, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області від перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою мотивуючи тим, що запобіжній захід відносно обвинуваченого обрано правильно, підстав для його зміни, скасування немає. Прокурор зазначив, що обвинувачений може переховуватись від суду, так як за вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. У обвинуваченого ОСОБА_4 , на думку прокурора, відсутні вагомі соціально стримуючі фактори, такі як сім`я, постійне місце роботи, а тому існує ризик вчиняти інші злочини. Останній може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни показів наданих під час досудового слідства.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому. Адвокат зазначив, що ризики на які вказує прокурор є лише припущеннями. Захисник вказує, що прокурором не надано матеріалів на доведення ризиків. В обґрунтування свого клопотання захисник зазначив, що після спливу певного проміжку часу, навіть обґрунтована підозра не є виправданням тримання під вартою ОСОБА_4 . Захисник просив врахувати, термін перебування під вартою ОСОБА_4 , а саме з 24.08.2019 року. Захисник ОСОБА_5 зазначив, що обвинувачений не може ніяким чином впливати на потерпілого, оскільки в судовому засіданні прокурор повідомив, що потерпілий знаходиться за межами України, період повернення невідомий. Також неможливий вплив на свідків, оскільки останні є працівниками поліції. На переконання сторони захисту, зміна запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобів електронного контролю, може забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечував. Клопотання свого захисника підтримав, зазначив, що він не має наміру переховуватись від суду, буде з`являтись на виклики в судові засідання. Крім того, обвинувачений просив врахувати, що в нього є міцні соціальні зв`язки,а саме: тітка, дядько та двоюрідний брат, з якими від проживав до затримання за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання захисника з підстав наведених у своєму клопотанні про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою.

Потерпілий ОСОБА_6 подав заяву про проведення судового розгляду у його відсутність, оскільки на даний час перебуває на території АРК та не має можливості з`являтися в судові засідання.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Суд, при вирішенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт та клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, приходить до наступного висновку.

Судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного корисливого злочину за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Прокурор вказує на ризик впливу обвинуваченим на потерпілого. Однак на адресу суду надійшла заява від потерпілого, в якій останній повідомляє, що він знаходиться на території АРК, та просить проводити розгляд справи у його відсутність. Крім того, прокурор в судовому засіданні повідомив, що потерпілий йому також повідомляв про неможливість, на даний час, прибуття на територію України у зв`язку із введеними обмеженнями (карантинними заходами). Тому суд виключає можливість впливу обвинуваченим на потерпілого.

Крім того, згідно реєстру матеріалів досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зазначено два свідка, які є працівниками Управління поліції охорони, тому суд виключає ризик впливу на даних свідків.

Ризик, щодо можливості обвинуваченим переховуватись від суду в умовах карантину, який діє на даний час, нівелюється.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, суд враховує особу обвинуваченого, який має соціальні зв`язки, а саме: тітка, дядько та двоюрідний брат, з якими від проживав до затримання за адресою його реєстрації: АДРЕСА_1 .

Тому, враховуючи практику ЄСПЛ, сама лише тяжкість обвинувачення не може бути самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Заслухавши думку учасників процесу та дослідивши матеріали обвинувального акту, та доданих до нього документів, суд вважає, що ризики визначені при обрані обвинуваченому ОСОБА_4 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою відпали.

Враховуючи усі вищевикладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , а саме необхідність змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 291, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу його підзахисному з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання на 60 днів з 27.03.2020 до 25.05.2020 включно, звільнивши з-під варти негайно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора та суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3) прибувати за першою вимогою до суду;

4) утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні поза межами судового засідання.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)», начальнику Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області для відома.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя: