Справа №701/289/20
Провадження №1-кп/701/71/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
потерпілої - ОСОБА_4
законного представника - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Маньківка клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру, щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Маньківського району, Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, за ознаками суспільно-небезпеченого діяння передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.01.2020 близько 18 год. 00 хв., знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпиття спиртних напоїв, в ході конфлікту, що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс своєму братові ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , один удар кухонним ножем в ділянку лівої половини грудної клітки, в результаті чого згідно висновку судово-медичної експертизи №05-7-01/111 від 14.02.2020 спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення лівої половини грудної клітки та лівостороннього гемотораксу, які відносять до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Суспільно небезпечне діяння, вчинене ОСОБА_7 , підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

В зв`язку з наявністю у ОСОБА_7 , психічного захворювання, яке позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо останнього, примусових заходів медичного характеру, яке підтримав в судовому засіданні.

Захисник не заперечував на необхідність застосувати відносно ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру.

Законний представник висловив думку про необхідність застосувати відносно ОСОБА_7 , примусові заходи медичного характеру та підтримав клопотання прокурора.

Потерпіла незаперечувала проти застосування відносно ОСОБА_7 , примусових заходів медичного характеру.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із положень ст. ст. 93, 94 КК України, ст. ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування».

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_7 , суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки злочину, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі наданих суду доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Між тим, у відповідності до висновку судово-психіатричної експертизи №169/08.02 від 06.03.2020 року на період часу до якого відноситься скоєння інкримінованих йому дій, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявляв і виявляє ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді органічного психічного розладу змішаного ґенезу: внаслідок тривалої алкогольної інтоксикації та внаслідок перенесеної в минулому черепно-мозкової травми, з вираженими особистісними змінами, інтелектуально-мнестичними змінами що сягають рівня глибокої дебільності (на межі з імбецильністю) та середньої частоти вторинно-генералізованими тоніко-клонічними судомними нападами; розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності та перенесеним в минулому алкогольним делірієм у преморбідно особи з проявами легкого вродженого розумового недорозвитку, що на думку комісії, позбавляло на вказаний період часу та позбавляє на теперішній час підекспертного здатності усвідомлювати свої дії, свідомо керувати ними, перешкоджає йому правильно сприймати обставини, що мають значення у справі та давати про них покази при проведені з ним слідчих дій та в судовому засіданні. З огляду на виявленні при теперішній експертизі психопатологічні феномени, враховуючи особливості інкримінованих підекспертному дій, з огляду на характеризуючі його матеріали кримінального провадження, низьку прихильність до психіатричного, наркологічного лікування за місцем проживання, комісія приходить висновку, що ОСОБА_7 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки, у зв`язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру передбачені 94 КПК України, у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Таким чином, встановлена неосудність ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент розгляду кримінального провадження, так як він в даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

У відповідності до вимог ст. ст. 19, 94 КК України, до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади» вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.

Відповідно до ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що суспільно небезпечні діяння, які підпадають під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, мало місце і вчинене ОСОБА_7 , в стані неосудності, який за своїм психічним станом і характером суспільно небезпечного діяння потребує застосування примусових заходів медичного характеру, в зв`язку з чим, з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення ним суспільно небезпечних діянь, слід застосувати до нього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Виходячи із роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», суд не визначає лікувальну установу, в якій до особи будуть застосовані примусові заходи медичного характеру та не визначає строк, на який ці заходи призначені.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, ст. ст. 508, 513 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :
Клопотання начальника Маньківського відділу Уманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Маньківського району, Черкаської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Речові докази:
- кухонний ніж та дві спортивні кофти, які поміщено до кімнати зберігання речових доказів до Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області - знищити.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1