Справа № 357/1953/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2020 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 20.02.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

У С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 погодженого прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 20.02.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.

Старший слідчий СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на вилучений під час огляду місця події за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 3 від 20.02.2020, майно автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на даний час знаходиться на майданчику тимчасового утримання по вул. Матросова, 48-а в м. Біла Церква Київської області.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Таким чином слідчий підтвердив свою зацікавленість у розгляді зазначеного клопотання.

В судове засідання володілець ОСОБА_5 майна не з`явився, про день та час розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Згідно з ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Зважаючи, що учасники кримінального провадження не прибули до судового засідання, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, врховуючи заяву та доводи слідчого на які останній посилається в клопотанні, який просив задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, у провадженні СВ Білоцерківського відділу поліції ГУНП в Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000964 від 02 квітня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Так, 19.02.2020 року близько 23 год. 00 хв. водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «HYUNDAI TUCSON» державні номерні знаки НОМЕР_1 , рухаючись по бульвару Олександрійський напроти приміщення №151 в м. Біла Церква, Київської області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, після чого з місця пригоди зник. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до Білоцерківської МЛ№2.

20.02.2020 року було оглянуто автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON» державні номерні знаки НОМЕР_1 , під час огляду вказаного автомобіля було виявлено механічні ушкодження у вигляді пошкодження переднього бампера з правого боку, деформація правого крила, деформація передньою правої дверки, подряпини на правих задніх дверках, відсутність правого дзеркала заднього виду, відсутність частини правого переднього підкрилка.

20 лютого 2020 року відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000701 від 20.02.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
20.20.2010 року транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI TUCSON» державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, або одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч. 3 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000701 від 20.02.2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході огляду місця події від 20.02.2020 року за адресою: бульвар Олександрійський напроти приміщення № 151 в м. Біла Церква, Київської області, автомобіль марки ««HYUNDAI TUCSON» державний номерний знак НОМЕР_1 , який на даний час знаходиться на майданчику тимчасового утримання по вул. Матросова, 48-а в м. Біла Церква Київської області.

Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду області протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1