Справа № 357/4646/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.02.2020 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Біла Церква Київської області, кримінальне провадження № 0000980 від 04.04.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Формулювання обвинувачення, визначеного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Судом визнано доведеним, що 31.03.2019, приблизно о 17 годині 28 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи в торгівельній залі магазину «Продукти-1218», який належить ТОВ «АТБ-Маркет» та розташований за адресою: вул. Леваневського, будинок 74 в місті Біла Церква, Київської області, умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю поруч працівників вказаного магазину, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, із полиць для продажу горілчано-винних виробів викрав пляшку лікеру «Becherovka» Original 38%, ємністю 0.5 л, вартістю 203 гривні 33 копійки, що належить ТОВ «АТБ-Маркет».

Після цього, ОСОБА_3 , пройшовши розрахункову касу магазину «Продукти-1218», не розрахувався за вказаний товар та в подальшому з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «АТБ- Маркет» майнової шкоди на суму 203 гривні 33 копійки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Докази на підтвердження встановлення судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.
Вказаних висновків суд дійшов з урахуванням пояснень обвинуваченого, який будучи допитаним в судовому засіданні свою вину визнав повністю, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що 31.03.2019, час вчинення злочину не пам`ятає за спливом тривалого часу, перебуваючи в торгівельній залі магазину «Продукти-1218», який розташований за адресою: вул. Леваневського, будинок 74 в місті Біла Церква, Київської області, із полиці для продажу горілчано-винних виробів викрав пляшку лікеру «Becherovka». Після цього пройшов розрахункову касу магазину, не розрахувався за вказаний товар та в подальшому з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

У скоєному розкаюється, просив суворо не карати, врахувати повне матеріальне відшкодування шкоди завданої потерпілому.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумніві суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю. Просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального провадження, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Підстав у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами статей 65 - 67 КК України враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку.

Посилання прокурора в судових дебатах на обтяжуючу обставину у вигляді вчинення злочину особою, яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що ґрунтується на показання обвинуваченого в суді, не знайшли свого підтвердження у матеріалах кримінального провадження, які надав прокурор у судовому засіданні.

Отже судом не встановлені обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України.

Також суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що останній раніше не судимий, але підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, яке мало місце після вчинення злочину по вказаному кримінальному провадженню, не має місця реєстрації, але має місце проживання, не одружений, немає утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований законного джерела заробітку не має, на життя заробляє стихійними заробітками, перебуває у лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2011 року, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, також не перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних солдатів і сержантів у Білоцерківському ОМВК, враховуючи позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, пов`язаної з ізоляцією від суспільства; позицію потерпілого, який в заяві просив призначити покарання обвинуваченому на розсуд суду; відношення обвинуваченого до вчиненого, який під час судового засідання визнав вину, відшкодував шкоду завдану внаслідок вчинення злочину, а також перебував по вказаному кримінальному провадженні у розшуку, що надає суду право зробити висновки про відсутність належних висновків у обвинуваченого, який після вчинення вказаного злочину, продовжив вчиняти інші злочини, отже обвинувачений на шлях виправлення не став, суд вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України з ізоляцією від суспільства.

Таким чином, суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України дане покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.
Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання обвинуваченого.
Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 185 КК України відсутні.
Питання речових доказів у кримінальному провадженні вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у справі відсутній.
Керуючись статями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох місяців арешту.
Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_3 .
Речовий доказ, а саме CD-R диск із відеозаписом зберігати при матеріалах кримінального провадження, яке зберігається у прокурора.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1