Справа № 676/5235/16-к
Номер провадження 1-кп/676/44/20
У Х В А Л А
Іменем України
16 березня 2020 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

представники потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Кам`янець-Подільському кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оринин Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_8 обвинувачується у тому, що він 13 жовтня 2016 року 04 год. 30 хв. в м. Кам`янці-Подільському, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись на території автомобільної газової наповнювальної компресорної станції «АГНКС» по просп. Грушевського, 1/1, підійшов до вікна каси вказаної «АГНКС» та висловив вимогу оператору ОСОБА_10 щоб він відчинив двері, на що останній відповів, що двері не відчинить. Почувши відмову, ОСОБА_8 почав виражатися нецензурними словами в адресу оператора ОСОБА_10 , після чого грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилась в зневажливому ставленні до громадського порядку, ігноруванні існуючих в суспільстві елементарних правил поведінки, добропристойності та моралі, взяв біля заправки металевий прут синього кольору та безпричинно розбив два вікна заправки вартістю 4720 грн. за одне вікно на загальну вартість 9440 грн., після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи грубо порушувати громадський порядок взяв дерев`яну лавку, яка була розміщена біля передніх вікон заправки, та вказаною лавкою розбив одне вікно вартістю 4720 грн. та пошкодив касовий апарат вартістю 2450 грн., роутер і модем до касового апарата вартістю 4635 грн., індикатор клієнта до касового апарату вартістю 2925 грн., які були розміщенні на підвіконні в приміщенні заправки, після чого ОСОБА_8 підійшов до вхідних пластикових дверей приміщення заправки та за допомогою вказаної лавки розбив вікна у вказаних дверях, чим пошкодив двоє дверей вартістю 10150 грн. за одні двері загальною вартістю 20300 грн., внаслідок чого припинилась нормальна робота автомобільної газової наповнювальної компресорної станції «АГНКС» та було пошкоджено майно ФОП ОСОБА_5 на загальну суму 44 470 грн.
Таким чином, органом досудового розслідування, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні діяння, що виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.

В ході судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_9 заявила клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, просила суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 296 КК України на підставі ст. 49 КК України та закрити провадження по справі, приймаючи до уваги, що з дня вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення п минуло більше трьох років.
Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення заявленого захисником клопотання, оскільки наявні підстави, визначені ст.. 49 КК України і таке звільнення є обов`язковим.
Представник потерпілої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечив проти клопотання, зокрема висловив позицію щодо необхідності встановити винуватість обвинуваченого, засудивши його за вказаний злочин, а в подальшому вироком звільнити від покарання.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підтримали думку представника потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 . Крім того, потерпілий ОСОБА_5 заявив, що суд зобов`язаний засудити ОСОБА_8 , оскільки він вчинив злочин, натомість затягував умисно розгляд справи.

Заслухавши доводи захисника та думку інших учасників судового провадження, суд вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання захисника, звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Так, відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.285 та ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Приписами статті 49 КК України передбачено:

Частина 1. Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі;

3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

З матеріалів клопотання встановлено, що злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , вчинений 13 жовтня 2016 року, тобто на момент розгляду клопотання захисника пройшло більше трьох років, новий злочин обвинувачений не вчинив.

З урахуванням зазначеного, клопотання захисника підлягає задоволенню, а обвинувачуваний ОСОБА_8 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.285 КПК України та ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

При цьому судом визнаються обґрунтованими доводи захисника ОСОБА_9 щодо відсутності факту ухилення ОСОБА_8 від суду з огляду на наступне.

Так, частиною другою статті 49 КК України передбачено, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років. Тобто, обов`язковою умовою зупинення перебігу давності є ухилення особи від досудового слідства.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду. Давність персоніфікована, у зв`язку з чим про ухилення особи від слідства можна говорити лише тоді, коли слідство проводиться щодо конкретної особи. Зупинення перебігу строку давності можливе тільки щодо певної особи, обізнаної про те, що стосовно неї проводиться слідство. Із законодавчого положення про відновлення перебігу строку давності з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання випливає, що особу винного встановлено і здійснюються заходи, спрямовані на встановлення її місцезнаходження.

Згідно ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

При цьому зупинення судового провадження у зв`язку з розшуком обвинуваченого саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від суду. Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України, у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення обвинуваченого від суду, тобто умисні дії особи, спрямовані на ухилення від суду.

Водночас матеріали кримінального провадження не містять даних на підтвердження факту умисного вчинення ОСОБА_8 будь-яких дій, спрямованих на ухилення від суду.

Судом встановлено, що ухвалою Кам`янецьПодільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_11 від 21 квітня 2017 року обвинуваченого ОСОБА_8 було оголошено в розшук, а судове провадження зупинено. Підставою для оголошення в розшук було те, що обвинувачений ОСОБА_8 до суду не з`являється, ухвали про привід не виконані. Обвинувачений відсутній за місцем проживання, його місце знаходження не відоме.

Натомість місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_8 було достеменно відоме, що підтверджується матеріалами справи, зокрема з відповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачалося, що ОСОБА_8 направлений для проходження військової служби у військову частину польова пошта НОМЕР_1 і відповідно до наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 11 березня 2017 року № 55 ОСОБА_8 відряджений в район виконання завдань в зоні проведення антитерористичної операції, крім того було відомо, що обвинувачений ОСОБА_8 є військовослужбовцем і в той час проходить службу за контрактом. Таким чином, місцезнаходження обвинуваченого було відоме, про що також свідчать і велика кількість ухвал судді ОСОБА_11 про здійснення приводу обвинуваченого, зокрема на судове засідання на 09.00 год. 22 серпня 2017 року, ухвалою від 22 серпня 2017 року привід на судове засідання на 09.00 год. 26 вересня 2017 року на 09.30 год. 09 листопада 2017 року. При цьому виконання вказаних приводів було значно утруднено в силу специфіки місця проходження військової служби зона АТО на території Донецької та Луганської областей ( на даний час ООС), при цьому безпосередньо в зоні проведення бойових дій. Таким чином, і відоме місцезнаходження обвинуваченого, і поважність причин неприбуття в судове засідання, свідчать про відсутність будь-яких даних, які б свідчили про те, що ОСОБА_8 вчиняв умисні дії направлені на ухилення від суду.

З цих же підстав, суд критично оцінює доводи потерпілого ОСОБА_5 про умисне затягування судом розгляду справи, оскільки вказане кримінальне провадження надійшло на розгляд вже після його розгляду в суді першої інстанції, а в подальшому після перегляду в суді апеляційної інстанції, що тривало з 01 листопада 2016 року по 17 серпня 2018 року. Також під час розгляду даного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_8 продовжував проходити військову службу, що також значно утруднювало розгляд справи, оскільки в силу специфіки військової служби в зоні бойових дій, забезпечити участь обвинуваченого в судовому засіданні в режимі відео конференції не завжди було можливо, про що відповідальна за доставку в суд особа ОСОБА_12 повідомляв в телефонному режимі про неможливість прибуття. Натомість в тих випадках, коли проведення відеоконференції було можливо, то судом максимально вживались заходи для розгляду справи, однак закінчення розгляду в строки не представилось можливим також і через процесуальні способи, які шкодили строкам розгляду справи, зокрема заявлення необґрунтованих відводів.

Таким чином, будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_8 ухилявся від суду матеріали кримінального провадження не місять, а навпаки встановлено, що він постійно перебував за місцем проходження військової служби.

Суд також критично оцінює доводи потерплого ОСОБА_5 та представника потерпілої адвоката ОСОБА_7 з приводу неможливості його звільнення обвинуваченого, а необхідності засудження, оскільки він вчинив злочин і підлягає відповідальності, а тому суд повинен його засудити за такий злочин, що буде на думку потерпілого ОСОБА_5 справедливим, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до набрання вироком законної сили минуло три роки.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

При цьому, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, його згоди на таке звільнення, встановлення під час судового розгляду всіх необхідних обставин, зокрема наявність злочину середньої тяжкості, минування більш ніж трьох років з моменту вчинення злочину, не вчинення ОСОБА_8 нового злочину та не підтвердження факту його ухилення від суду зобов`язує суд, навіть за умови заперечення з боку потерпілих, прийняти рішення про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001906 від 13 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України закрити.

Цивільні позови, подані потерпілими до ОСОБА_8 про відшкодування майнової шкоди та моральної шкоди, зокрема позов ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 44 470 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн., ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди в сумі 54 470 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн., необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілим-цивільним позивачам, що вони мають право звернутися в суд із зазначеними цивільними позовами до ОСОБА_8 в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в цьому разі можуть бути вирішенні у порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 284, 286, 371, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.296 КК України на підставі ч.1ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001906 від 13 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_8 за ч.1 ст.296 КК України закрити, залишивши без розгляду подані цивільні позови.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1