ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кс/821/213/20 ЄУНСС: 1-4/10 Категорія: ст. 538 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді суддів з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,
прокурораОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні про дострокове зняття судимості за вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2010 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2010, зокрема, ОСОБА_7 засуджений за п. 1, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до остаточного покарання призначеного за сукупністю злочинів у виді 13 років позбавлення волі. Цим же вироком ОСОБА_7 виправдано за ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 194 КК України за недоведеністю вини у вчиненні злочину та за відсутності складу злочину, відповідно. Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено рахувати з 26.03.2007 та зараховано в строк відбутого покарання термін його перебування під вартою з 23.08.2003 по 10.05.2006.

21.06.2011 ухвалою колегії суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України вирок апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2010 залишено без змін.

22.01.2020 (дата реєстрації судом 24.01.2020, №848/20Вх) ОСОБА_7 звернувся до Черкаського апеляційного суду з клопотанням в порядку ст.ст. 537-539 КПК України про дострокове зняття судимості за вироком апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2010.

Клопотання ОСОБА_7 вмотивовано тим, що станом на 22.01.2020 з дня відбуття ним покарання минуло більше п`яти з половиною років, що становить більше половини строку призначеного йому вироком апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2010 покарання і узгоджується з положенням п. 9 ст. 89 КК України. Крім того, на думку засудженого, ним виконані всі передбачені законом вимоги щодо можливого дострокового зняття судимості, оскільки він має зразкову поведінку і сумлінно ставиться до праці. Зазначає, що згідно характеристики ЖЕО №2 за період проживання скарг та нарікань від мешканців будинку на нього не надходило. Після звільнення він звернувся в Центр зайнятості за місцем проживання, однак за відсутності страхового стажу, йому відмовлено у взятті на облік та наданню допомоги по працевлаштуванню. Оскільки в державних установах та приватних підприємствах йому також відмовляють в офіційному працевлаштуванні, він має намір працевлаштуватися за кордоном в Польщі.

Стверджує, що ЗУ «Про національне антикорупційне бюро України» № 1698-VII від 14.10.2014 ст. 91 КК України доповнена ч. 2, згідно якої зняття судимості до закінчення строків, зазначених у ст. 89 КК України не допускається у випадках засудження за умисні тяжкі та особливо тяжкі, а також корупційні злочини. Разом з цим, вказаний закон набрав чинності після вчинення ним кримінальних правопорушень та після його звільнення від відбування покарання умовно-достроково і ним погіршено його становище шляхом виключення можливості дострокового зняття судимості. Тому зміни, які були внесені до ст. 91 КК України даним Законом, з огляду на положення ст. 5 та правові висновки ВС, викладені у постановах від 22.05.2014 №5-6кс14, 5-1кс13, 5-32кс13, не мають зворотної сили в часі і до нього застосуванню не належать. З огляду на наведене, на думку ОСОБА_7 при вирішенні його клопотання про дострокове зняття судимості суд має керуватися редакцією кримінального закону, яка діяла на час його засудження, так як вона поліпшує становище порівняно із сучасною редакцією ст. 91 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, думку засудженого ОСОБА_7 в підтримку заявлених вимог в повному обсязі з підстав наведених в клопотанні, прокурора про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого, вивчивши зміст клопотання та доданих до нього документів, кримінальну справу № 1-4/10, надану з архіву суду апеляційної інстанції, перевіривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що воно до задоволення не належить.

Так, за змістом ст. 538, п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України, після відбуття покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі суд, який ухвалив вирок, має право розглянути питання про зняття судимості з цієї особи за її клопотанням.

Відповідно до ст. 91 КК України, якщо особа після відбуття покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довела своє виправлення, то суд може зняти з неї судимість до закінчення строків, зазначених у статті 89 КК України. Зняття судимості допускається лише після закінчення не менш як половини строку погашення судимості, зазначеного у статті 89 КК України.

З вказаної норми закону слідує, що зняття судимості можливе лише до закінчення строків погашення судимості, передбачених у ст. 89 КК України, тому воно завжди є достроковим. При цьому підставою для зняття судимості є встановлення судом виправлення особи, доведеного нею зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Обов`язковими умовами зняття судимості є: відбуття особою покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі; закінчення не менше половини строку погашення судимості, встановленого в ст. 89 КК України.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються, зокрема, особи, засуджені до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового злочину.

Дана стаття передбачає, що погашення судимості супроводжується перебігом певного, передбаченого в законі, строку з дня відбуття особою основного і додаткового покарання.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2010 за п. 1, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 15 п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до остаточного покарання у виді 13 років позбавлення волі.

18.12.2013 ухвалою Менського районного суду Чернігівської області ОСОБА_7 замінено вид покарання призначеного вироком апеляційного суду Черкаської області від 16.07.2010 з позбавлення волі на обмеження волі, на не відбутий строк покарання 3 роки 6 місяців 13 днів.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05.05.2014 ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково на не відбутий строк покарання 3 роки 1 місяць 26 днів обмеження волі.

Фактично, з огляду на положення ст.ст. 89, 90 КК України, перебіг строку для погашення судимості, в даному випадку, передбаченого п. 9 ч. 1 ст. 89 КК України, у виді 8 років, для ОСОБА_7 розпочався з липня 2017 року.

З урахуванням положень ч. 3 ст. 91 КК України про те, що зняття судимості допускається лише після закінчення не менше як половини строку погашення судимості, зазначеного у відповідному пункті ст. 89 КК України, станом на 22.01.2020, дата звернення ОСОБА_7 з клопотанням про дострокове зняття судимості, та на момент його розгляду, не сплинуло 4 роки з часу початку перебігу строку погашення судимості.

З огляду на викладене, оскільки станом на дату розгляду клопотання ОСОБА_7 не настали обов`язкові умови для зняття судимості, підстав для дострокового зняття судимості з засудженого ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376, ст.ст. 405, 418, 419, 538, 539 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про дострокове зняття судимості за вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області від 16 липня 2010 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

Головуючий :

Судді :