Кримінальне провадження №629/1324/20
Номер провадження 1-кп/629/295/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 травня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження №0000001 від 01.01.2020 року, яке надійшло з Лозівської місцевої прокуратури Харківської області 24.03.2020 року, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Панютине, Лозівського району Харківської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -
встановив:
18.12.2019 року, ОСОБА_5 достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_6 є при собі грошові кошти в сумі 60000 грн., які він зняв з депозитного рахунку № НОМЕР_2 АТ «Ощадбанк», маючи умисел на таємне викрадення частини грошей, 24.12.2019 року, близько 23-00 год. більш точного часу в ході досудового розслідування встановлено не було, разом з ОСОБА_6 приїхав до Лозівської ЦРЛ, в с.Катеринівка, вул.Живописна,42, де останньому надали медичну допомогу. Гаманець з грошовими коштами ОСОБА_6 , передав ОСОБА_5 для придбання медикаментів. 25.12.2019 року, після надання ОСОБА_6 медичної допомоги, близько 01-00 год., під час слідування до місця проживання останнього, ОСОБА_5 перебуваючи в салоні автомобіля таксі, утримуючи при собі гаманець, маючи умисел на заволодіння чужим майном - грошима потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву, з метою наживи, скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та не слідкує за його діями, викрав із гаманця потерпілого грошові кошти на загальну суму 8200 грн. З місця злочину зник, викраденим розпорядився, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, підтвердив, що дійсно вчинив інкримінований йому злочин, у вчиненому щиро розкаявся та в судовому засіданні дав показання, що достовірно знаючи про те, що у ОСОБА_6 є при собі грошові кошти в сумі 60000 грн., які він зняв з депозитного рахунку в АТ «Ощадбанк», 24.12.2019 року, близько 23-00 год. разом з ним приїхав до Лозівської ЦРЛ, в с.Катеринівка, вул.Живописна,42, де йому надали медичну допомогу, свій гаманець, в якому знаходилися грошові кошти, потерпілий віддав йому, для придбання медикаментів. Після надання потерпілому медичної допомоги 25.12.2019 року, близько 01-00 год. по шляху слідування до місця проживання потерпілого, він скориставшись тим, що останній був нетверезий та не слідкує за ним, витяг з його гаманця невелику кількість купюр номіналом по 200 грн., всього в сумі 8200 грн., на які купив своїй знайомій дівчині телевізор, кімнатну антену, ТВ-тюнер Т2, частину грошей витратив на таксі, а інші прогуляв.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив кримінальне провадження розглядати за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Враховуючи зізнавальні показання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також те, що іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, учасники судового провадження розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, матеріалів, що підтверджують судові витрати по справі та місцезнаходження речових доказів.
Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого повністю доведена, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Суд вважає, що спосіб вчинення кримінального правопорушення, ступінь здійснення злочинного наміру та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про спрямованість умислу на незаконне та безоплатне вилучення чужого майна поза волею власника. При таких обставинах, підстав для зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого або його виправдання, суд не вбачає.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, що відповідно до ч.3 ст.12 КК України він вчинив злочин, що відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Дослідженням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він не судимий, не працює, не одружений, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, згідно висновку викладеного в досудовій доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (в т.ч. для окремих осіб).

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.
З урахуванням обставин, які пом`якшують і відсутністю обставин, що обтяжують покарання, ступеня тяжкості вчиненого злочину, обставин вчинення злочину, даних про особу обвинуваченого і його відношення до вчиненого, враховуючи висновок органу пробації, викладений в досудовій доповіді, з врахуванням принципу справедливості, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства з обов`язковим залученням до праці, оскільки саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Підстав для застосування до обвинуваченого ст.69,69-1,75 КК України, суд не вбачає.
Цивільний позов і судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України телевізор марки «RAINFORD» в корпусі сірого кольору з пультом, кімнатну антену, ТВ - тюнер Т2 mini «TERRESTRIAL» в корпусі чорного кольору з пультом, які згідно квитанції знаходяться на зберіганні у в кімнаті зберігання речових доказів Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, номер книги обліку речових доказів 733 порядковий номер 20/272 передати потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.100,124,370,373,374 КПК України, суд, -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.185 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт тривалістю 240 (двісті сорок) годин.
Речові докази: телевізор марки «RAINFORD» в корпусі сірого кольору з пультом, кімнатну антену, ТВ - тюнер Т2 mini «TERRESTRIAL» в корпусі чорного кольору з пультом передати потерпілому ОСОБА_6 .
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1