Справа № 382/1368/18
Провадження №1-кп/382/15/20
У Х В А Л А

05.02.2020 року Яготинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілої ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, які надійшли від Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Старий Яр Яворівського району Львівської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої в злочині, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Яготинського районного суду перебуває кримінальне провадження, яке надійшло від Яготинського відділу Бориспільської місцевої прокуратури у відношенні ОСОБА_4 в злочині, передбаченому, ч.1 ст.122 КК України.
Захисником під час попереднього судового засідання було заявлено клопотання про прослуховування аудіо диску розмови обвинуваченої та слідчого Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, запис якого було зроблено від запису на мобільному телефоні обвинуваченої марки Самсунг СМ Джі 120 Аш та огляд акту прослуховування, відтворення та роздруківки в текстовому варіанті розмови відображеної із запису від 23 жовтня 2018 року, який складений обвинуваченою у приміщенні ТОВ «Агро Логістика України» у присутності двох свідків, яким обвинувачена роз`яснила їх права відповідно до ч.3 ст.66 КПК України. При цьому, захисник не надав доказів надання дозволу керівником ТОВ «Агро Логістика України», щодо проведення вказаних дій.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про визнання вище зазначених доказів як недопустимих з огляду на те, що дані докази не були подані до закінчення досудового слідства та даний акт не відповідає вимогам ст.ст.98, 99 КПК України.
Представник потерпілого не заперечувала проти даного клопотання.
Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась, звернулася із заявою про розгляд справи у її відсутність.
Захисник та обвинувачена заперечувала проти даного клопотання, мотивуючи це тим, що внаслідок порушення процедури проведення досудового слідства та занадто швидкого його закінчення та вручення обвинувального акту, обвинувачена фізично не була спроможна подати дані докази до закінчення досудового слідства.
Відповідно до ч.3, ч.5 ст.42 КПК України, обвинувачений в тому числі має право: збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази; брати участь у проведенні процесуальних дій; під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу; застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд мають право заборонити застосовування технічних засобів при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення відомостей, які містять таємницю, що охороняється законом, чи стосуються інтимного життя особи, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); заявляти клопотання про проведення процесуальних дій, про забезпечення безпеки щодо себе, членів своєї сім`ї, близьких родичів, майна, житла тощо; заявляти відводи; ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченомустаттею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу; одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення; оскаржувати рішення, дії та бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді в порядку, передбаченому цим Кодексом; вимагати відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, в порядку, визначеному законом, а також відновлення репутації, якщо підозра, обвинувачення не підтвердилися. Підозрюваний, обвинувачений мають також інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.
Згідно ст.107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Про застосування технічних засобів фіксування процесуальної дії заздалегідь повідомляються особи, які беруть участь у процесуальній дії.
Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч.10 ст.290 КПК України, сторонам кримінального провадження, потерпілому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надається достатній час для ознайомлення з матеріалами, до яких їм надано доступ. У разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Згідно ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.
Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.
Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до ст.86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч.2, 3 ст.89 КПК України, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку учасників кримінального провадження, враховуючи, що даний аудиозапис було отримано в порушення вимог, встановлених КПК України, в тому числі і ст.107 КПК України, при цьому стороною захисту не надано підтвердження звернення до слідчого судді з відповідним клопотанням відповідно до ст.303 КПК України, чи то сторона захист скористалась своїми правами визначеними ст.42 та ст.290 КПК України. При цьому, що стосується акту про прослуховування, відтворення та роздруківки в текстовому варіанті розмови відображеної із запису від 23 жовтня 2018 року, який складений обвинуваченою у приміщенні ТОВ «Агро Логістика України», то обвинувачена відповідно до ст.42 КПК України не наділена таким правом, та доказів законності проведення відповідно до вимог КПК України в приміщенні ТОВ «Агро Логістика України» суду не надано і даний акт складено в порушення вимог КПК України. З огляду на викладене та враховуючи вимоги ст.ст.86, 89 КПК України, дані докази слід вважати недопустимими.
Керуючись ст.ст.86, 89, 42, 290, 107, 93, 84 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати недопустимим доказом аудіо диск розмови обвинуваченої та слідчого СВ Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, запис якого було зроблено від запису на мобільному телефоні обвинуваченої марки Самсунг СМ Джі 120 Аш та акту прослуховування, відтворення та роздруківки в текстовому варіанті розмови відображеної із запису від 23 жовтня 2018 року, який складений обвинуваченою у приміщенні ТОВ «Агро Логістика України» у присутності двох свідків, в даному кримінальному провадженні.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1