Справа № 740/2085/20
Провадження № 1-кп/740/367/20
УХВАЛА

26 червня 2020 рокум.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник-адвокат ОСОБА_5 ,

встановив:

До Ніжинського міськрайонного суду Прокуратурою Чернігівської області поданий обвинувальний акт про обвинуваченняОСОБА_3 за ч.1 ст.263, ч.2 ст.307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_3 адвокатом ОСОБА_5 заявлене клопотання про повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, підстава-стороною обвинувачення не роз`яснено право обвинуваченого на укладення угоди; порушено право обвинуваченого, який має фізичні вади зору, на захист, зокрема, при зміні підозри, яка є необгрунтованою; слідчим відмовлено у проведенні генетичної експертизи; не виявлені упаковки у морозильній камері за місцем проживання обвинуваченого під час огляду і не визнані речовими доказами; не допитані свідки зі сторони обвинувачення; дії органу досудового розслідування оскаржені до прокурора; обвинувачений має матір, яка хворіє, що є пом`якшуючою обставиною, яка не зазначена в обвинувальному акті, що є порушенням; також подана ухвала із реєстру судових рішень Розділянського районного суду Одеської області від 23 грудня 2016 року. Дана позиція підтримана в судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_3 ..

Прокурор ОСОБА_4 проти клопотання заперечував з посиланням на відповідність обвинувального акту встановленим вимогам.

При вирішенні клопотання про повернення обвинувального акту судом враховується наступне.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України.

Згідно ст.314 КПК України суд вправі з підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору у випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Положеннями ст.291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, навів вичерпний перелік ряду відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

В обвинувальному акті обов`язково повинні бути відображені фактичні обставини кримінального правопорушення, правова кваліфікація, формулювання обвинувачення.

Частиною 1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що має відображатися в обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Обвинувачення, як складова частина обвинувального акту, яке лише підлягатиме доведенню під час судового розгляду, не завжди може бути остаточним на момент надходження обвинувального акту до суду, оскільки відповідно до ст.ст.338, 339, 340 КПК України під час або в результаті судового розгляду прокурор може як змінити обвинувачення чи висунути додаткове, так і відмовитись від підтримання державного обвинувачення.
Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, у ньому викладені фактичні обставини кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, із зазначенням мотивів та мети, вказана правова кваліфікація кримінальних правопорушень з посиланням на положення статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення, реєстр матеріалів досудового розслідування в порядку ст.109 КПК України містить відомості про номери та найменування процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування, а також часу їх проведення, реквізити процесуальних рішень та заходів забезпечення кримінального провадження, прийнятих під час досудового розслідування. В обвинувальному акті зазначено про відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин.
Також судом враховується, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Статтею 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, зокрема, сторони кримінального провадження згідно ч.3 ст.89 КПК України мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Вказане не позбавляє сторону захисту вирішенню питання про допустимість доказів, поданих стороною обвинувачення саме під час судового розгляду, а не під час підготовчого засідання, в якому суд має право прийняти рішення про затвердження угоди, закриття провадження, повернення обвинувального акту, направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності, призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, доручення щодо складення досудової доповіді.

Також судом враховується право сторони захисту на призначення відповідних експертиз під час судового розгляду та допит свідків захисту, при цьому з огляду на вимоги ст.23 КПК України показання учасників кримінального провадження суд отримує усно і може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом, до того ж КПК України не зобов`язує сторону захисту фіксувати будь-яким чином показання свідків захисту під час досудового розслідування, що зазначено у постанові Верховного суду від 17 березня 2020 року по справі № 691/1358/15-к (провадження № 51-5681км19).

Відповідно до ч.6 ст.368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. З даних підстав судом не приймається ухвала Розділянського районного суду від 23 грудня 2016 року із реєстру судових рішень.

Як зазначено вище в обвинувальному акті зазначено про відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, при цьому під час судового розгляду суд повноважний на визначення даних обставин при доведеності їх у встановленому порядку.
Також судом враховуються право сторони захисту на оскарження дій та рішень органу досудового розслідування, зокрема підозри, під час досудового розслідування до слідчого судді. Дане право стороною захисту не використане, про що заперечення захисника в підготовчому засіданні відсутні.
За таких обставин підстави для повернення обвинувального акту в судовому засіданні не встановлені.

Керуючись ст.ст.314-316 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту,-відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6 .