УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявниці ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову від 01.11.2019р. старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України.

01.11.2019р. постановою старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

На думку заявниці ОСОБА_3 , прийняте слідчим рішення про закриття кримінального провадження не ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оскільки слідчим не було виконано всіх необхідних процесуальних дій та не проведено слідчих (розшукових) дій, які необхідні для встановлення істини в даному кримінальному провадженні. Зокрема, слідчим не було виконано ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.10.2019р., якою було зобов`язано старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 220 КПК України розглянути та вирішити клопотання ОСОБА_3 № 4/2 від 15.10.2019р. та не було розглянуто інші клопотання ОСОБА_3 про вчинення слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні.

Тому, заявниця ОСОБА_3 просила слідчого суддю скасувати постанову від 01.11.2019р. старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України та направити для належного початку досудового слідства, після вирішення вищестоящими прокурорами і судами клопотання про відвід усієї наглядової прокуратури Солом`янського району.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 підтримала подану скаргу, просила її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні поданої ОСОБА_3 скарги, оскільки слідчим, після проведення повного та об`єктивного розслідування по справі, було прийнято обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження.

Заслухавши пояснення заявниці ОСОБА_3 та прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що слідчими СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України.

01.11.2019р. постановою старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вказана постанова обґрунтована тим, що показаннями свідків та переглядом відеозапису, на думку слідчого, підтверджено відсутність в діях ОСОБА_6 та інших осіб умислу на порушення громадського порядку, а тому в їх діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, а саме його об`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторона.

Крім цього, слідчим зазначено у оскаржуваній постанові, що оскільки сама потерпіла ОСОБА_3 стверджує, що діями ОСОБА_6 та інших осіб 25.05.2015р. їй було спричинено матеріальну шкоду в розмірі 19964,79, що не є великим розміром, тому, на думку слідчого, в діях ОСОБА_6 та інших осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи заявниці ОСОБА_3 знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що старшим слідчим Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 було не розглянуто клопотання потерпілої ОСОБА_3 № 4/2 від 15.10.2019р. про вчинення слідчих (розшукових) та процесуальних дій в кримінальному провадженні № 0008161 від 22.08.2015р., яке було зареєстроване на особистому прийомі в Солом`янському УП ГУ НП України в м. Києві 15.10.2019р. (вх. № К-140-ОП).

Крім того, в ході судового розгляду скарги встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.10.2019р. було зобов`язано старшого слідчого Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , у відповідності до вимог ст. 220 КПК України розглянути та вирішити клопотання ОСОБА_3 № 4/2 від 15.10.2019р.

Також, з матеріалів кримінального № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України встановлено, що 14.06.2019р. прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_4 були надані старшому слідчому Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 вказівки про проведення слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0008161 від 22.08.2015р., а саме: усунути недоліків, допущені при складанні процесуальних документів; встановити та допитати (додатково допитати) всіх учасників події, з`ясувавши умисел, мотиви, цілі винного та обставини вчинення ОСОБА_6 , зазначених у заяві ОСОБА_3 дій; зібрати відповідну інформацію щодо наявності розгляду у суді (та результатів такого розгляду) цивільної справи між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 ; виконати інші дії, спрямовані на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження.

Разом з тим, слідчим не було виконано всі вказівки прокурора в даному кримінальному провадженні та знову повторно прийнято рішення про закриття кримінального провадження без виконання необхідних слідчих (розшукових) дій в даному провадженні, з метою встановлення істини в даному кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 01.11.2019р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга заявниці ОСОБА_3 в цій частині підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Разом з тим, не підлягає задоволенню скарга заявниці ОСОБА_3 в частині направлення матеріалів кримінального провадження для належного початку досудового слідства, після вирішення вищестоящими прокурорами і судами клопотання про відвід усієї наглядової прокуратури Солом`янського району, оскільки розгляд (оскарження) таких питань не передбачений, в порядку, визначеному Главою 26 КПК України. Крім того, на думку слідчого судді, скасування постанови про закриття кримінального провадження, має наслідком продовження органом досудового розслідування подальшого розслідування.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Постанову від 01.11.2019р. старшого слідчого Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0008161 від 22.08.2015р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 194, ч. 2 ст. 296 КК України скасувати.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1