ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали кримінального провадження № 201/3384/20 (пр. № 1-кп/201/1172/2020), відомості про яке 21 березня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000666, стосовно:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, раніше не судимого, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 19 березня 2020 року близько 22.00 години, перебуваючи на вулиці В. Дубініна біля будинку № 107 в м. Дніпрі, вступили між собою в злочинну змову, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем «ВАЗ 1111», д.н. НОМЕР_1 , червоного кольору.

Після цього, близько 23.00 години, цієї ж доби, діючи умисно, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, розуміючи протиправний характер своїх дій, прийшли до будинку № 107 біля якого стояв автомобіль, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, таємно підійшли до припаркованого біля узбіччя автомобіля марки «ВАЗ 1111», д.н. НОМЕР_1 , червоного кольору, що перебуває в користуванні у ОСОБА_6 та належить на праві власності ОСОБА_7 . Реалізуючи свій спільний злочинний намір, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, біля будинку № 107 по вул. В. Дубініна приблизно о 23.00 годині, шляхом розбиття скла, відчинили водійські дверцята вище вказаного автомобіля, забезпечивши собі доступ до його салону, та сіли в автомобіль, та за допомогою засобу для швидкої зарядки акумулятора привели у роботу двигун, отримавши, таким чином, можливість здійснювати рух на автомобілі, не маючи на це законних підстав. Після чого, розпочавши рух, незаконно заволоділи транспортним засобом.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнали у повному обсязі та підтвердили фактичні обставини щодо вчиненого ними діяння та викладених у обвинувальному акті.

Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинувачених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення і даних про особу кожного з обвинувачених:

- ОСОБА_4 , який на обліку у лікаря нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимий відповідно до ст. 89 КК України, при цьому, ці обставини, на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак, не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, в той же час, не працевлаштований і не має постійного доходу, вчиняв активні дії при викраденні зазначеного транспортного засобу, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з його реальним відбуванням, або застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, при цьому, саме таке покарання у виді позбавлення волі буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, достатності і розумності. Крім того, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне не призначати йому додаткове покарання у виді конфіскації майна.

- ОСОБА_5 , який на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, раніше не судимого, при цьому, ці обставини суд на підставі ст. 66 КК України, відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак, зі звільненням останнього від відбування покарання з випробувальним терміном, в порядку передбаченому ст. 75 КК України та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання із подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, під час вчинення кримінального правопорушення його дії мали пасивний характер, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , а отже, зазначені дані у своїй сукупності свідчать про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, пов`язаного з його реальним відбуттям, при цьому, таке покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням обвинуваченого від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідати принципам справедливості, достатності і розумності. Крім того, враховуючи вимоги ст. 77 КК України, суд не вирішує питання щодо призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Долю речових доказів, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд також вважає за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання на підставі виконання вироку цього суду після набрання ним законної сили.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом трирічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення, а також виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ автомобіль «ВАЗ 1111», д.н. НОМЕР_1 , червоного кольору залишити за належністю власникові ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у розмірі 200,00 (двісті) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи у розмірі 200,00 (двісті) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1