печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
24.03.2020 року до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , надійшло клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань, Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням органів Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Третім управлінням організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 07.02.2020 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом Департаменту контррозвідки Служби безпеки України №55-ос від 19.04.2017 ОСОБА_4 призначено на посаду старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України.

Орієнтовно у січні 2020 року ОСОБА_4 під час особистого спілкування

з ОСОБА_5 дізнався про його намір перетнути державний кордон України із готівковими коштами.

Переслідуючи мету отримання неправомірної вигоди, ОСОБА_4 повідомив останнього, що має можливість як співробітник Департаменту контррозвідки Служби безпеки України вживати заходи до вчинення працівниками Державної прикордонної служби України дій, спрямованих як на забезпечення безперешкодного перетинання особами державного кордону України, так і на створення цьому штучних перешкод. Для уникнення таких проблем ОСОБА_5 має заздалегідь повідомляти ОСОБА_4 про намір перетнути державний кордон України та суму запланованих до переміщення готівкових коштів. У такому разі ОСОБА_4 визначить суму грошових коштів, яку ОСОБА_5 має передати йому як неправомірну вигоду за своє сприяння, та пункт пропуску через державний кордон України, у якому ОСОБА_4 зможе забезпечити безперешкодний перетин кордону. Якщо ОСОБА_5 перетинатиме державний кордон України із готівковими коштами без відома ОСОБА_4 , він використає своє службове становище для створення перешкод у перетинанні ОСОБА_5 державного кордону України та застосування до нього додаткових перевірочних дій з боку працівників Державної прикордонної служби України.

Після цього ОСОБА_4 надав ОСОБА_5 , вказівку обміняти грошові кошти в оговореній ними 17.02.2020 сумі 1 500 доларів США на гривні та переказати ці грошові кошти на картку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» № НОМЕР_1 (розрахунковий рахунок НОМЕР_2 ) як неправомірну вигоду за забезпечений ОСОБА_4 безперешкодний перетин ОСОБА_5 державного кордону України та не створення цьому штучних перешкод.

Прокурор вказав, що ОСОБА_5 виконуючи вказівку ОСОБА_4 , 19.02.2020 о 20 год. 09 хв., перебуваючи у приміщенні Закарпатського відділення ТОВ «Фінансова Компанія Магнат» №59, розташованого за адресою: Закарпатська область, м. Берегове, вул. Б. Хмельницького, 86, здійснив обмін грошових коштів у сумі 1 500 доларів США на 36 450 грн., які у період з 20 год. 19 хв. до 20 год. 44 хв. через банківські термінали № НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) та АДРЕСА_2 ) перерахував на вказаний ОСОБА_4 рахунок.

Одразу ж після цього, о 23 год. 49 хв. 19.02.2020, ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за місцем свого перебування - у квартирі АДРЕСА_3 .
Прокурор зазначив, що грошові кошти в сумі 35 644 грн. (36 450 грн. 806 грн. за послуги з переказу грошових коштів), переведені 19.02.2020 на рахунок НОМЕР_2 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», (картка № НОМЕР_1 ), є доказом злочину та підлягають спеціальній конфіскації. Інші грошові кошти на вказаному рахунку можуть забезпечити конфіскацію майна, оскільки даний рахунок використовує підозрюваний ОСОБА_4 , а ч. 3 ст. 368 КК України передбачено покарання у виді конфіскації майна.
Прокурор вказав, що, будучи завчасно обізнаним про надходження до слідчого судді клопотання прокурора про арешт грошових коштів, підозрюваний ОСОБА_4 може вжити заходів до їх обготівкування або перерахування на інші рахунки, тому з метою забезпечення арешту майна потрібно розглянути клопотання без повідомлення підозрюваного, його захисників або інших осіб.
В судове засідання, прокурор не з`явився, слідчий слідчої групи ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалася.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення спеціальної конфіскації, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунку НОМЕР_2 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», (картка № НОМЕР_1 ), який використовує ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1