Провадження 1-в/193/37/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
23 січня 2020 року смт.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Софіївка в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В :

16 грудня 2019 року до Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

В обґрунтування клопотання засуджений зазначає, що у нього фактично настало право на звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання, просив його задовольнити.

Представник адміністрації в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважав, що засуджений не довів свого виправлення.
Прокурор в судовому засіданні пояснив, що підстави для звільнення умовно-достроково ОСОБА_5 відсутні, просить в задоволенні клопотання засудженого відмовити.
Відповідно до ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Про вказане може свідчити його як сумлінна поведінка, так і ставлення до праці.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно вимог чинного законодавства, яке регламентує порядок застосування умовно-дострокового звільнення, даному звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього часу довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності. Разом з тим, з матеріалів подання вбачається, що засуджений мав три стягнення та чотири заохочення.

Крім того, з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 14.01.2016 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 121 ч. 1, 71 ч.1 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 29.09.2015 року по 16.02.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
З викладеного вбачається, що ОСОБА_5 був засуджений за вчинення тяжкого злочину.

Відповідно п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року "Про умовно-дострокове-звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", судам, при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На підставі закону умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності і їх сукупності підстав і умов, при цьому, основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Судом врахувається не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчиненого ним злочину, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.

Так, головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи. Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.

Відповідно до вимог ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст.6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Отже, виправлення засудженого передбачає такі зміни у його поведінці та особистості, які дають підстави вважати, що він у разі застосування цієї пільги спроможний свідомо дотримуватись соціальних норм життя та не має установок на повернення до злочинної діяльності. Сумлінна поведінка засудженого передбачає не тільки наявність у останнього заохочень, застосованих у порядку, визначеному статтями 67,130 КВК України, але й додержання засудженим вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, безперечне виконання законних вказівок та розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, корисну ініціативу, соціальну активність, участь у вирішенні питань організації навчання, відпочинку, побуту, вплив на виправлення інших засуджених, розвиток корисних соціальних зв`язків, відсутність порушень дисципліни. Сумлінне ставлення до праці - це чесне та повне виконання засудженим своїх трудових обов`язків, відповідно до статей 59,60,118 КВК України, покращення кількісних та якісних показників роботи, підвищення робітничої кваліфікації, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, суворе дотримання правил техніки безпеки тощо. Сумлінне ставлення до праці передбачає прагнення засудженого до перевиконання встановлених норм виробітку або зразкового виконання робіт, участь у вирішенні питань організації праці, відшкодування збитків, заподіяних злочином.

Згідно наявних у особовій справі матеріалів вбачається, що засуджений характеризується негативно, має три стягнення за вживання гальмівної рідини та спиртних напоїв. Під контролем адміністрації дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок. Має чотири заохочення. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує рівні стосунки з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. У стосунках з персоналом установи виконання покарань дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з метою отримання поблажливості. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Заходи виховного характеру відвідує, не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу "Правова просвіта", "Професія". Соціально-корисну активність не виявляє. Підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком, шляхом листування, утримує від нього посилки, цінує ці зв`язки. Згідно вироку позову не має. Вину у скоєному злочині визнає.
З врахуванням викладеного, розглянувши матеріали справи, враховуючи, що засуджений раніше звільнявся умовно-достроково і на невідбутому терміні знову вчинив тяжкий злочин, зважаючи на характер та кількість накладених на засудженого стягнень, тяжкість і характер вчиненого ним злочину, вислухавши пояснення учасників судового процесу, суд приходить до висновку, що засуджений не став на шлях виправлення і не заслуговує умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, як особа, яка сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У клопотанні засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі -відмовити.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни не відбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 27 січня 2020 року о 15 годині 10 хвилин.

Суддя Софіївського районного

суду Дніпропетровської області ОСОБА_1