Справа № 139/733/19
УХВАЛА

16 грудня 2019 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючої-судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
його захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на два місяці у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000083 від 08.05.2019 відносно ОСОБА_4 , ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
В судовому засіданні 16 грудня 2019 прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивне наявністю ризиків зазначених в ст. 184 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив посилаючись на те, що з часу звільнення його з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» у зв`язку з не продовженням строків тримання під вартою, він постійно перебуває за місцем проживання, на другий день після звільнення подав суду заяву в якій повідомив своє місце проживання та в якій зобов`язався прибувати на першу вимогу суду, також залишив свій контактний номер телефону. Зауважив, що на разі майже всі свідки допитані, потерпілий перебуває у медичній установі, тому ризики впливати на свідків та потерпілого відсутні. Також, зазначив, що він має намір найближчим часом влаштуватися на роботу.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 заперечив, просив застосовувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту. Зазначив, що з моменту закінчення дії двох попередніх ухвал про застосування відносно обвинуваченого запобіжних заходів, останній довів свою належну процесуальну поведінку, а ризики впливу на свідків та потерпілого відсутні.
Обвинувачений ОСОБА_6 у вирішенні клопотання поклався на думку суду.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, вважає, що відсутні підстави для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, він та його законний представник подали заяву про продовження розгляду справи у їх відсутності.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Згідно із п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, згідно вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Частиною 1 статті 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, а частиною 2 статті 183 КПК України визначені випадки, коли може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна. Сам ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки не одружений, не працює, утриманців не має, раніше судимий за вчинення корисливого злочину проти власності та 06.11.2018 умовно-достроково звільнений з невідбутним терміном у 2 місяці 16 днів.
Отже, суд приходить до висновку про наявність визначеного ст. 177 КПК України ризику: вчинення нових злочинів.
Разом з тим, міра запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжувалася згідно ухвали Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 02.10.2019, строк якої закінчився 30.11.2019.
З того часу ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, нових злочинів не вчинив, в судове засідання за викликом з`явився.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, суд приймаючи рішення щодо застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, враховує його належну процесуальну поведінку, невчинення ним в період перебування на волі після закінчення строку дії попереднього запобіжного заходу яких-небудь дій, які б доводили необхідність тримання його під вартою, існування необхідності у працевлаштуванні та отриманні доходу, наявність постійного місця проживання.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той на якому наполягає прокурор, зокрема, у виді домашнього арешту у певну пору доби, оскільки на даний час саме такий запобіжний захід буде являтись відповідним стримуючим фактором та може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 194, 371, 372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.
Застосувати відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід - домашній арешт у період з 22-ої до 8-ої години на строк до 13 лютого 2020 року.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першим викликом та у визначений час;
2) на період проведення судового розгляду кримінального провадження утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками по даному кримінальному провадженню.
3) не відлучатися із с. Вінож Мурованокуриловецького району Вінницької області без дозволу суду
Строк дії ухвали встановити до 13.02.2020 включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Мурованокуриловецькому ВП Могилів-Подільського відділення поліції ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Суддя: