У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/2642/20
Провадження № 1-кс/210/758/20
"07" травня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі клопотання старшого слідчого слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000665 від 06.05.2020, року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

07 травня 2020 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся старший слідчий слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого у лютому 2020 року Криворізькою місцевою прокуратурою №2 направлено до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000138 за ч.2 ст.185 КК України, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 06.05.2020 приблизно о 14.00 годині ОСОБА_6 знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, діючи повторно, умисно, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна перебував на території скейт-парку неподалік магазину ТОВ «Сільпо-Фуд №221», розташованого по вулиці Героїв АТО, буд. 19 в Металургійному районі міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, де з сумки малолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таємно викрав майно, яке належить його матері ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: мобільний телефон марки Samsung A-505FM/DS в корпусі синього кольору IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 8999 гривень, навушники «JBL Tune 120 TWS» в корпусі чорного кольору вартістю 2700 гривень та гроші в сумі 33 гривні. Однак, протиправні дії ОСОБА_6 були помічені малолітнім ОСОБА_7 , в свою чергу, ОСОБА_6 розуміючи, що його дії набули відкритого протиправного характеру, продовжив свої умисні злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном та намагався покинути місце події, а малолітній ОСОБА_7 почав його переслідувати. ОСОБА_6 , незважаючи на прохання малолітнього ОСОБА_7 повернути йому викрадене майно з місця скоєння злочину зник.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, тим самим реалізував злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно та з викраденим майном, з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, після чого в подальшому обернув викрадене майно на свою користь і розпорядився на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 11732 гривень.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, у зв`язку з чим 06.05.2020 останнього було затримано в порядку ст.208 КПК України та 07.05.2020 було повідомлено про підозру.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення є наявність достатніх доказів зібраних в ході досудового розслідування, а саме: протокол про прийняття заяви про вчинене кримінальне право рушення відносно ОСОБА_8 ;

-протоколом огляду за участю потерпілої ОСОБА_8 ;

-показаннями малолітнього свідка ОСОБА_7 ;

-протоколом пред`явлення осіб для впізнання малолітньому свідку ОСОБА_7 ;

-показаннями малолітнього свідка ОСОБА_9 ;

-протоколом пред`явлення осіб для впізнання малолітньому свідку ОСОБА_9 ;

-показаннями малолітнього свідка ОСОБА_10 ;

-протоколом пред`явлення осіб для впізнання малолітньому свідку ОСОБА_10 ;

-протоколом огляду за участю ОСОБА_6 ;

-показаннями підозрюваного ОСОБА_6

-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 06.05.2020

-Речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відносно ОСОБА_6 направлено в суди обвинувальні акти: 28.08.2019 направлено обвинувальний акт Криворізькою місцевою прокуратурою №2 в рамках кримінального провадження №0001753 за ст.185 ч.1, ч.2 ст.15 КК України у відношенні ОСОБА_6 до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу. 2.27.09.2019 направлено обвинувальний акт Криворізькою місцевою прокуратурою №1 в рамках кримінального провадження №0000339 за ст. 309 ч.1 КК України у відношенні ОСОБА_6 до Криворізького районного суду Дніпропетровської області. Направлено обвинувальний акт Криворізькою місцевою прокуратурою №2 в рамках кримінального провадження №0000138 за ч.2 ст.185 КК України у відношенні ОСОБА_6 до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків передбачених п.1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, відповідно до яких ОСОБА_6 , залишаючись на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, покарання за вчинення якого передбачено лише у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі та достатності зібраних органом досудового розслідування доказів вчинення ним злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. В свою чергу, втеча підозрюваного ОСОБА_6 зашкодить суспільному інтересу, що полягає у найскорішому розслідуванню всіх обставин Кримінального провадження та подальшому його судовому розгляді згідно розумних строків КПК.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, дізнавшись анкетні дані потерпілого та свідків може незаконно на них впливати, що буде перешкоджати досудовому розслідуванню та враховуючи, що до теперішнього часу не встановлено місцезнаходження викраденого майна ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі буде мати змогу знищити, сховати або спотворити таке майно, що має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставинами, що підтверджують наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є те, що ОСОБА_6 офіційно не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків підозрюваного, та відсутність стримуючих факторів для вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім того відносно підозрюваного ОСОБА_6 направлено 3 кримінальних провадження з обвинувальними актами за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.185,309 КК України, та жодне з них до теперішнього часу не розглянуто, що свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів та існує необхідність в ізоляції від суспільства.
Просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .

У судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та вважає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив задовольнити його.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував, просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленими та доведеними слідчим існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 6 років.

Відповідно до положень ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Відповідно до положень п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за ознаками «відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно».

Обставинами, які підтверджують зазначені ризики є те, що ОСОБА_6 знаходячись на свободі, буде мати можливість продовжувати свою злочинну діяльність. Крім того, ОСОБА_6 ні де не працює, тобто не має засобів для існування, не одружений, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків підозрюваного, та відсутність стримуючих факторів для вчинення іншого кримінального правопорушення.. Тому враховуючи його особистість, тяжкість вчиненого ним злочину, усвідомлюючи неминучість покарання у разі визнання його винним, підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду так як він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, та ряду інших злочинів, які ще не розглянуті судами. Також ОСОБА_6 перебуваючи на свободі дізнавшись анкетні дані потерпілого та свідків може незаконно на них впливати, що буде перешкоджати досудовому розслідуванню.

Крім того ОСОБА_6 неодноразово вчиняв аналогічні злочини, обвинувальні акти за якими направлено в суди, що свідчить про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень і в подальшому може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Розглядаючи можливість застосування щодо підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя, враховуючи наведене, вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не зможуть запобігти вище переліченим ризикам у даному кримінальному провадженні.

Так, підозрюваним та захисником не представлено під час розгляду клопотання жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування доцільності обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, що свідчили б про належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що буде відповідати суспільному інтересу, котрий полягає саме у забезпеченні можливості належного розслідування та судового розгляду справи та запобіганню можливим спробам вплинути на хід такого розгляду чи ухилення підозрюваного від нього.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. При цьому, розмір застави визначається у межах, передбачених ч.5 ст.182 КПК України: щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину у розмірі від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Пунктом 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року визначено, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Суд, під час визначення розміру застави бере до уваги обставини, встановлені ст.177,178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу бажання порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Окрім того, вважаю за необхідне встановити розмір застави в розумінні ст. 182 КПК України, в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідність відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України та ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Відповідно до ст. 202 ч.4 КПК України підозрюваний звільняється з під варти після внесення застави, визначеної в ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця увезення, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення Металургійного відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000665 від 06.05.2020 року щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000665 від 06.05.2020 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 06 травня 2020 року до 04 липня 2020 року включно.

Розмір застави визначити у межах 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 162160 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі внесення застави у визначеному в ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документів, що підтверджують внесення застави, уповноважена особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з під варти та повідомити письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з під варти, у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк дії ухвали 60 днів.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1