Справа № 485/1789/19
Провадження № 1-кп/477/100/20
УХВАЛА

(повний текст)

17 січня 2020 року м. Миколаїв

Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з секретарем ОСОБА_4 ,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

під час розгляду у судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду Миколаївської області кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000548, по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження обраного запобіжного заходу обвинуваченій.

В обґрунтування цього клопотання прокурором зазначено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24 серпня 2019 року ОСОБА_7 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому був продовжений та спливає 21 січня 2020 року.

Вважає що ризики, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України, які враховувалися судами при обранні та продовженні обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу, а саме ризик переховування обвинуваченої від суду, вчинення нових злочинів та впливу на потерпілу, свідків, на теперішній час не зменшилися і продовжують існувати, оскільки обвинувачена раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя, що спричинив смертю людини, вчиненого за обтяжуючих обставин, що свідчить про її схильність до протиправної поведінки та можливість продовжити злочинну діяльність. Обвинувачена не має сталих соціальних зв`язків, офіційно не працює та не має офіційного джерела доходу, що свідчить про відсутність факторів, що можуть забезпечувати належну поведінку обвинуваченої, відсутність сім`ї та утриманців, негативну характеристику за місцем проживання, схильність до зловживання спиртними напоями.

Крім цього, вважає, що обвинувачена може незаконно впливати на свідків, яких вона знає особисто, які є її родичами, з метою зміни ними наданих слідству свідчень у суді.

Оскільки ОСОБА_7 вчинила злочин у стані алкогольного сп`яніння, про подію злочину нікому не повідомила, навпаки намагалася приховати, повідомивши фельдшеру неправдиву інформацію, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, у тому числі щодо потерпілого ОСОБА_8 , що з урахуванням способу її життя, свідчить про існування ризику вчинення ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень.

Вважає, що будь-які інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою, не зможуть запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Обрання іншого, менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить належної поведінки обвинуваченої щодо виконання нею своїх процесуальних обов`язків та не дасть можливості запобігти вищезазначеним ризикам.

Захисник та обвинувачена заперечували щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою та висловили думку щодо можливості обрати обвинуваченій запобіжний захід у виді домашнього арешту, який вона буде відбувати за місцем реєстрації у будинку, що належить їй на праві приватної власності.

Вислухавши думку учасників судового засідання щодо цього клопотання, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Статтею 29 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог частини 1 статті 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 24.08.2019 року обвинуваченій ОСОБА_7 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

22 листопада 2019 року під час підготовчого судового засідання обвинуваченій знову був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, який спливає 21 січня 2020 року

Оскільки кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, закінчити розгляд кримінального провадження та ухвалити рішення до закінчення строку обраного запобіжного заходу неможливо, то відповідно до статті 331 КПК України колегія вважає за доцільне вирішити питання щодо продовження обраного запобіжного заходу.

Як убачається з досліджених матеріалів існує обґрунтована підозра обвинуваченої у вчиненні нею особливо тяжкого злочину, вчиненого за обтяжуючих обставин, за який законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі до 15 років. Обвинувачена неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я людини, в тому числі і щодо потерпілого, що свідчить про схильність особи до вчинення злочинів, в зв`язку з чим існує ризик вчинення нового злочину, продовження злочинної діяльності.

Обвинувачена, як вбачається в тому числі і з її пояснень, не має постійного офіційного джерела доходів, сталих соціальних зв`язків, тричі була засуджена за вчинення насильницьких злочинів та обізнана про негативні наслідки у разі ухвалення обвинувального вироку, що підтверджує ризик можливого ухилення від суду.

За таких обставин колегія вважає, що ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати.

Крім цього, оскільки обвинувачена ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні насильницького злочину, а свідки, клопотання про допит яких заявлено прокурором, є односельцями і родичами обвинуваченої та не допитані в судовому засіданні, є достатні підстави вважати, що обвинувачена може вплинути на цих свідків. Тобто існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілу.

Вказане свідчить про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування, та на сьогодні не зменшилися і продовжують існувати.

Крім цього, відповідно до вимог статті 178 КПК України, колегія враховує дані про особу обвинуваченої, яка негативно характеризується за місцем проживання, не має сталих соціальних зв`язків, постійного місця роботи, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання її винуватою у кримінальному порушенні у вчиненні якого вона обвинувачується.

За таких обставин, оскільки існує обґрунтована підозра у вчиненні обвинуваченою особливо тяжкого злочину, обвинувачена є особою схильною до вчинення злочинів, може ухилитися від суду та вплинути на свідків, то за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку щодо доцільності продовження раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, є недоцільним, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти визначеним ризикам.

Враховуюче викладене, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Щодо думки обвинуваченої та її захисника про зміну обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, то колегія суддів вважає, що оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, то вказане виключає можливість застосування домашнього арешту і лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти існуючим ризикам.

Керуючись ст. 331 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва строком на шістдесят днів по 16 березня 2020 року включно.
Копію ухвали направити начальнику ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення, а обвинуваченою з дня отримання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20 січня 2020 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3