Кримінальне провадження № 194/384/20
Номер провадження № 1-кп/194/100/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 березня 2020 року за № 0000123 у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 19 березня 2020 року приблизно о 13-00 год., перебуваючи на лавці біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де на зазначеному місці останній зі своїм знайомим ОСОБА_5 вживали спиртні напої. В цей же день ОСОБА_5 заснув, оскільки був в сильному алкогольному сп`янінні. ОСОБА_3 , діючи по раптово виниклому злочинному умислу, спрямованому на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, шляхом вільного доступу викрав чуже майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «NOKIA», модель «Х2-00» вартість якого становить 358,41 грн. та Sim-картою оператора мобільного зв`язку МТС, яка матеріальної цінності для потерпілого не має. Таким чином, своїми злочинними діями, спрямованими на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 358,41 грн. З викраденим мобільним телефоном ОСОБА_3 зник тарозпорядився ним на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що 19 березня 2020 року приблизно о 13-00 год., на лавці біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 зі своїм знайомим ОСОБА_5 вживали спиртні напої. ОСОБА_5 заснув, бо був в алкогольному сп`янінні, а він витянув з карману у ОСОБА_5 мобільний телефон та пішов. В подальшому телефон продав за 200 грн. В скоєнні злочину розкаюється, з вартістю викраденого згоден. Зрозумів свою поведінку та наданий час має бажання виправитися.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, довідкою про вартість експертизи, висновком експертизи, речовими доказами, та даних, які характеризують його особу.
Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого ним діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 1073/20 від 23 березня 2020 року вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Nokia», модель «Х2-00» станом на 19 березня 2020 року з урахуванням зносу становила 358,41 грн., за умови, що на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.

Речовими доказами по справі, якими визнані: мобільний телефон марки «Nokia Х2-00», імей: НОМЕР_1 ; гарантійний талон до мобільного телефону «Nokia Х2-00», імей: НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 .
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному злочині.
Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має бажання виправитися.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має бажання виправитися, обставин, пом`якшуючих покарання: щирого каяття та активного сприяння в розкритті злочину, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру не має, та просив суд призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначене судом покарання з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 : щирого каяття та активного сприяння в розкритті злочину, а також того, що обвинувачений дійсно зрозумів свою поведінку, відверто бажає виправитися, висловлює щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що виразилось у бажанні виправити наслідки вчиненого, в межах санкції статті обвинувачення є законним, справедливим, та воно сприятиме перевихованню винного та попередженню вчинення ним нових правопорушень. При цьому судом враховано, що відомості про причетність його до будь-яких інших правопорушень як до, так і після скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення відсутні. Він має постійне місце проживання, і має стійке бажання змінити свою поведінку та стати на шлях виправлення.
Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , на користь судового експерта ОСОБА_6 (розрахунковий рахунок КБ «Приватбанк» НОМЕР_3 , номер облікової карти платника податків НОМЕР_4 ), витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи № 1073/20 від 23 березня 2020 року у розмірі 300 (триста) грн.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Nokia Х2-00», імей: НОМЕР_1 ; гарантійний талон до мобільного телефону «Nokia Х2-00», імей: НОМЕР_1 , які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1