Дата документу 19.03.2020 Справа № 554/15/20
Провадження № 1кс/554/1433/2020
У Х В А Л А
Іменем України
м. Полтава «19» березня 2020 року

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

за участю потерпілої : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчої Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного 30.12.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 21.01.2020 р. звернулася до суду із скаргою на постанову слідчої Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 23.12.2019 р. , матеріали досудового розслідування, внесеного 30.12.2013 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України.

В скарзі вказала , що слідча ОСОБА_4 закрила кримінальне провадження № 0000166 у зв*язку з відсутністю в діях оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області ОСОБА_5 складів кримінальних правопорушень , передбачених ч.1 ст. 366, ч.1 ст. 367, ч.2 ст. 365 КК України.

Вважає дану постанову незаконною, оскільки вона долучала до справи копію висновку почеркознавчої експертизи від 24.10.2017 р. КНДІСЕ , відповідно до якого підписи від імені ОСОБА_6 від 30.04.2009 , 08.05.2009, 04.07.2009 р. , які записані ОСОБА_5 виконані не ОСОБА_6 , а іншою особою. Між поясненнями від 04.07.2009 р. , які записані власноручно ОСОБА_5 та поясненнями , які ОСОБА_5 вніс у постанову від однієї дати , а саме : 04.07.2009 р. суттєві протиріччя.

Вважає, що органи досудового розслідування поверхово розслідували дану справу та безпідставно не пред`явили ОСОБА_5 підозру.

Прохала скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала.

Слідча ОСОБА_4 в судове засідання не з*явилася. Відповідно до ст КПК України її неявка ні є перешкодою для розгляду скарги відповідно до вимог ст. 306 КПК України.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження №0000166 , вважаю, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

СУ ТУ ДБР у м. Полтавіпроводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000166, яке 30.12.2013 розпочате прокуратурою області за заявою ОСОБА_3 щодо вчинення працівниками Жовтневого РВ ГУНП в Харківській області кримінального правопорушення відносно її сина ОСОБА_6 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.365, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367 КК України.

Відповідно до заяви ОСОБА_7 оперуповноважений СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 сфальсифікував матеріали перевірки в порядку ст.97 КПК України (в редакції 1961 року) за заявою ОСОБА_3 щодо нанесення тілесних ушкоджень її сину ОСОБА_6 , а саме ОСОБА_5 сфальсифікував пояснення її сина ОСОБА_6 від 30.04.2009, 08.05.2009 та 04.07.2009.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено наступне:

Із показань потерпілої ОСОБА_3 вбачається, що нею до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області було подано заяву щодо, прийняття заходів до осіб, які 28.04.2009 нанесли тілесні ушкодження її сину ОСОБА_6 . Вказану заяву у той же день зареєстровано у ЖРЗПЗ Жовтневого РВ за № 3209. За результатами проведених перевірок оперуповноваженим СКР Жовтневого РВ ОСОБА_5 неодноразово виносились постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, які в подальшому скасовувались прокуратурою Жовтневого району. В ході проведення перевірки та додаткових перевірок за вказаною заявою ОСОБА_5 неодноразово викликався ОСОБА_6 для дачі письмових пояснень, які писались ОСОБА_5 , а в подальшому підписувались нею та її сином. Також, ОСОБА_3 показала, що на даний час їй відомо, що пояснення її сина ОСОБА_6 , а саме від 30.04.2009, 08.05.2009 та 04.07.2009 підроблені, а підпис виконаний в них від імені її сина йому не належить.

Аналогічні показання надав свідок ОСОБА_6

ОСОБА_5 , оперуповноважений СКР Жовтневого РВ повідомив наступне 29.04.2009 до Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 , яка зареєстрована в ЖРЗПЗ за № 3209 щодо прийняття заходів до осіб, які 28.04.2009 нанесли тілесні ушкодження її сину ОСОБА_6 . Проведення перевірки за фактами викладеними у заяві доручено йому та ОСОБА_8 . За результатами проведених перевірок ним та іншими співробітниками Жовтневого РВ виносились рішення про відмову в порушенні кримінальної справи, які скасовувались прокуратурою району, а 17.11.2009 скасовано з одночасним порушенням кримінальної справи. В ході розгляду зазначеної заяви та проведення додаткових перевірок ОСОБА_5 неодноразово викликався до Жовтневого РВ ОСОБА_6 , який приходив з матерю та в подальшому проводилось опитування ОСОБА_6 , про що складалися протоколи пояснень. Вказані пояснення ОСОБА_6 підписував самостійно, при цьому матір була присутньою під час написання її сином пояснень, про що нею в поясненні власноруч робилась відповідна відмітка. Так, ОСОБА_5 30.04.2009, 08.05.2009 та 04.07.2009 відібрано пояснення у ОСОБА_6 , які записані ОСОБА_5 власноручно зі слів ОСОБА_6 після чого передані для ознайомлення ОСОБА_6 та його матері ОСОБА_3 , а після прочитання та перевірки викладених в них свідчень - підписані, як ОСОБА_3 так і її сином. Під час проведення перевірок та додаткових перевірок за заявою ОСОБА_3 ні ОСОБА_5 , ні в його присутності іншими співробітниками міліції матеріали дослідчої перевірки не фальсифікувались. Заходи психічного, психологічного та фізичного впливу як до ОСОБА_6 так і до ОСОБА_3 не застосовувались.

Допитані свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 надали аналогічні свідчення.

Також допитаний у якостісвідка слідчий СВ Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_10 показав, що після набрання чинності нового КПК України ним за дорученням начальника СВ Жовтневого РВ ХМУ відомості по кримінальній справі №25090112, порушеної 17.11.2009 за ознаками злочину, передбаченого ст. 296 ч. 2 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466 від 13.12.2012 та з того часу розпочато досудове розслідування.У ході проведення досудового слідства у даному кримінальному провадженні в нього на розгляді перебували заяви, скарги та клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .Серед поданих ОСОБА_3 заяв, в нього на розгляді перебувало клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи з питань фальсифікації матеріалів дослідчої перевірки, а саме підробки почерку та підписів її сина ОСОБА_6 в поясненнях, що ним надавались 04.07.2009, 30.04.2009 та 08.05.2009.За результатами розгляду зазначеного клопотання ОСОБА_11 в ході досудового слідства по вказаному кримінальному провадженню відібрано зразки почерку та підписів ОСОБА_6 та 19.02.2013 призначено судово- почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено спеціалістам ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Відповідно до висновків зазначеної експертизи № 1447 від 04.03.2013 підписи та рукописні записи в поясненнях ОСОБА_6 від 04.07.2009, 30.04.2009 та 08.05.2009 виконані ОСОБА_6 ( т.1 а.с. 38 - 43).

Наведені ОСОБА_3 доводи про невідповідність її підписів та підписів ОСОБА_6 в його поясненнях від 30.04.2009, 08.05.2009 та 04.07.2009 не є беззаперечним доказом наявності ознак кримінального правопорушення в діях оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ОСОБА_5 під час відбирання пояснення у її сина, оскільки пояснення відповідно до КПК України (в редакції 1960 року) не є джерелом доказу, а також наявність підписів ОСОБА_3 у вказаних поясненнях не є обов`язковим, так як відповідно до вимог КГІК України (в редакції 1960 року) ОСОБА_3 повинна була бути лише присутньою під час опитування неповнолітнього сина, що нею не оспорюється.

Крім того, твердження ОСОБА_3 щодо не проведення окремих перевірочних заходів ОСОБА_5 під час проведення перевірки за її заявою в інтересах сина; невнесення показань опитаних осіб та вказання прізвищ опитаних осіб з помилками в постановах про відмову в порушенні кримінальної справи співробітниками Жовтневого РВ не свідчать про неповноту проведеної дослідчої перевірки та вчинення будь-якого кримінального правопорушення.

В ході досудового слідства ОСОБА_5 від дачі додаткових показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України, тобто орган досудового слідства позбавлений можливості провести одночасний допит ОСОБА_3 з ОСОБА_5 для усунення протиріч в їхніх свідченнях.

Таким чином під час досудового слідства встановлено, що правам та інтересам ані ОСОБА_3 , ані її сину ОСОБА_6 будь-якої шкоди не завдано, не порушено їх прав та не встановлено їм жодних обов`язків, які б могли зашкодити їх законним правам та інтересам.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України злочином є суспільно небезпечне винне діяння, вчинене суб`єктом злочину, а при таких обставинах, встановлених під час досудового слідства, відсутня суспільна небезпека.

Крім того, під час проведення досудового розслідування відповідно до вимог Закон України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» ст. 364 КК України стосовно правоохоронців декриміналізовано, у зв`язку з чим 06.03.2014 дії у кримінальному провадженні перекваліфіковано на ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні винесено постанову про зміну правової кваліфікації з ч. 1 ст. 364 КК України на ч. 1 ст. 366 КК України.

Стаття 307 КПК України передбачає обов`язковість виконання рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового провадження, де одним з рішень слідчого судді може бути: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію та відмову у задоволенні скарги.

Під час проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженню слідчим суддею приймалося лише одне з зазначених вище рішень, а саме: про скасування постанов слідчого про закриття кримінального провадження, як зазначено вище, тобто - скасування рішення слідчого чи прокурора.

Крім того, встановлено, що 21.07.2014 ОСОБА_3 звернулась до прокуратури Харківської області з заявою про вчинення кримінального правопорушення оперуповноваженим СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 , передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. яка 28.08.2014 на підставі ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 21.08.2014 внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000435.

19 вересня 2014 року кримінальне провадження № 00000435 об`єднано з кримінальним провадженням № 0000166.

Разом з цим, слідчий суддя під час скасування постанови про закриття даного кримінального провадження від 16.10.2014 вказав, що слідчим не виконано попередні ухвали слідчих суддів щодо проведення по даному кримінальному провадженню судово-психологічної експертизи з метою встановлення розміру завданого морального збитку потерпілій ОСОБА_3 діяннями ОСОБА_5 .

Так, на виконання ухвали суду ОСОБА_7 призначено судово-психологічну експертизу, однак до слідчого управління прокуратури області із ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшло повідомлення про неможливість надання висновку судово-психологічної експертизи у даному кримінальному провадженні. Також експерт прохав надати вихідні дані щодо ступеня провини ОСОБА_5 , а таких даних неможливо надати , оскільки вина його не доведена матеріалами справи.

Крім того , слідчий суддя , вважає, експертиза може бути призначена та проведена лише у разі доведеності винних дій з боку ОСОБА_5 , а таких доказів в ході проведеного досудового розслідування не зібрано.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Мотивами прийняття рішення про закриття кримінального провадження є відсутність в діях оперуповноваженого СКР Жовтневого РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.2 ст.365 КК України, що обґрунтовується наведеними доказами у матеріалах досудового розслідування.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ч.4 ст.17 КПК України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Сформульовані в цій статті положення ґрунтуються на принципі презумпції невинуватості людини, відображеному в ч. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, де зазначається, що кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинуватим, поки винуватість його не буде доведена згідно із законом. Цей принцип закріплено в ч. 2 ст. 15 Кримінально-процесуального кодексу України. Презумпція невинуватості в кримінальному судочинстві має значення як правова гарантія встановлення істини у справі. При цьому, презумпція невинуватості пов`язується не лише з визнанням особи винною вироком, що набрав законної сили, вона поширюється і на осіб, чия причетність до вчинення злочину з`ясовується під час досудового провадження. У кримінальному судочинстві принцип презумпції невинуватості діє як система нормативних правил, що реалізуються в його стадіях, в окремих процесуальних діях і відповідних правовідносинах учасників. Будь-які припущення при вирішенні питання про вину особи доказами не можуть бути і значення не мають. Вони можуть бути використані лише для висунення версій, але не для обґрунтування вини. Такі припущення лише підтверджують сумнів, а він має бути витлумачений тільки на користь обвинуваченої особи.

Також слід зазначити , що пояснення ОСОБА_6 ні є доказом в розумінні вимог КПК України , він не допитувався в якості свідка та суд взагалі не може враховувати дані пояснення при розгляді справи за вимогами нового КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчою було прийняте правильне та вмотивоване рішення про закриття кримінального провадження .

Таким чином, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 про скасування постанови Слідчої Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР у м. Полтаві ОСОБА_4 від 23.12.2019 р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000166 від 30.12.2013 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 діб.

Слідчий суддя : ОСОБА_1