Справа № 308/2799/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2020 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м.Ужгород, клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000946 від 18.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, погоджене прокурором про арешт тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Із клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , вбачається, що СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000946 від 18.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2020 року біля 03.00 год. ОСОБА_4 перебуваючи на сходовій клітині 8 поверху будинку 54 по вулиці Джамбула, умисно, з погрозою застосування насильства небезпечного для життя, з метою заволодіння чужим майном, здійснив напад на громадянина ОСОБА_5 , в ході якого притиснувши до шиї потерпілого предмет схожий на лезо ножа, почав посилювати ним натиск, спричиняючи біль, та демонструючи наміри заподіяти тілесні ушкодження в життєво важливі органи, висловлюючи при цьому погрозу вбивством потерпілому, та висловлюючи вимогу потерпілому віддати йому грошові кошти, яких потерпілий не мав, натомість маючи реальні підстави побоюючись погроз нападника, запропонував йому свій мобільний телефон «Ксіомі Редмі МіАІ», діставши його з внутрішнього карману куртки, після чого ОСОБА_4 вихопив казаний телефон з руки потерпілого і втік, покинувши місце скоєння злочину.
18.03.2020 року о 7 год. 30 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
З клопотання слідчого вбачається, що у той же день, затриманий був доставлений в Ужгородський ВП , де на пропозицію пред`явити вміст карманів, ОСОБА_4 самостійно дістав з лівого бокового карману куртки та поставив на стіл мобільний телефон «Ксіомі Редмі МіАІ», ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 але на запитання чий це телефон і які він опинився у ОСОБА_4 , останній відмовився відповідати, у формі пояснення «Не знаю».
Під час проведення слідчої дії, потерпілий серед пред`явлених йому для впізнання осіб, показав на ОСОБА_4 , та запевнив що саме ця особа здійснила на нього напад та відібрала мобільний телефон.
Окрім того, потерпілий зауважив, що дана особа була одягнута саме в цю куртку в яку одягнута в момент проведення слідчої дії.
До пред`явлення потерпілому осіб для впізнання, у потерпілого було з`ясовано чи зможе він впізнати особу і по яким ознакам, на що потерпілий описав ознаки по яким зможе впізнати особу, і однією з ознак назвав ознаку яку запам`ятав, а саме, що на лівому рукаві куртки нападника був напис бренду «Армані».
У зв`язку з встановленими новими доказовими фактами, балонову куртку темно зеленого кольору з шкіряною нашивкою « ARMANI JEANS», в яку одягнутий ОСОБА_4 , було вилучено.
Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України вилучений під час проведення огляду речі відносяться до тимчасово вилученого майна.
Клопотання мотивовано також і тим, що з метою встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, а також враховуючи, що вищевказаний речі вилучені 18.03.2020 року, мають значення речових доказів, зберегли на собі сліди, які є об`єктом дослідження криміналістичних та судово-медичних експертизи, для проведення яких необхідно забезпечити експертам вказані вилучені предмети в такому стані в якому вони перебували на момент вилучення, слідчий просить накласти арешт на мобільний телефон «Ксіомі Редмі МіАІ» ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 та балонову куртку темно зеленого кольору з шкіряною нашивкою « ARMANI JEANS», які вилучені у ОСОБА_4 .
Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів .
Слідчий вказує, що незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме ухиленню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак, подав заяву в якій просив розглянути клопотання без його участі, та задоволити таке в повному обсязі.
Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак, його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Перевіривши клопотання слідчого, наведені в ньому підстави та мету, обгрунтування необхідності накладення арешту на вказане майно , інші обставини на доведення необхідності такого арешту, а також наявність ризиків передбачених ст.170 КПК України , слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав..
За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2020 року, об`єктом огляду якого був громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі МіАІ», ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно постанови слідчого від 18.03.2020 року мобільний телефон «Ксіомі Редмі МіАІ» ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 та балонову куртку темно зеленого кольору з шкіряною нашивкою «ARMANI JEANS» які вилучені у ОСОБА_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000946 від 18.03.2020 року.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, згідно протоколу допиту потерпілого ОСОБА_5 від 18.03.2020 року, той повідомив, що 18.03.2020 року приблизно о 03год. 00 хв., коли він повертався до свого місця проживання за адресою буд. АДРЕСА_1 , в під`їзді, на восьмому поверсі до нього підійшла невідома особа, яка застосувавши до нього насилля, погрожуючи фізичною розправою та вбивством, приклавши до його шиї предмет схожий на ніж, вдарила його рукою стиснутою в кулак по обличчю, вихопила з рук ОСОБА_5 його мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі МіАІ», ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 та втекла у невідомому напрямку.
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.03.2020 року потерпілий ОСОБА_5 впізнав особу нападника гр. ОСОБА_7 за ознаками зріст, зачіска, обличчя, куртка та сама в яку був одягнутий момент нападу.
Слідчий суддя вважає, доведеним, що вилучені згідно протоколу огляду місця події від 18.03.2020 року мобільний телефон якими користується гр. ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон марки «Ксіомі Редмі МіАІ» ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 та балонову куртку темно зеленого кольору з шкіряною нашивкою «ARMANI JEANS» у ОСОБА_4 , могли зберегти на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим доведено необхідність арешту цього майна з метою збереження їх як речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Слідчий суддя вважає, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного майна, оскільки може виникнути необхідність використання його, як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя при розгляді даного клопотання також враховує потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту вилученого майна.
Така шкода може виразитись у втраті речового доказу та ускладнення подальшого провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз, встановлення осіб винних у вчиненні кримінального правопорушення, та встановленню істини у справі, що очевидно переважає неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.
Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 394, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000946 від 18.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, погоджене прокурором ОСОБА_8 , про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події а саме :

- мобільний телефон «Ксіомі Редмі МіАІ» ІМЕІ 1- НОМЕР_1 , ІМЕІ 2- НОМЕР_2 ;

- балонову куртку темно зеленого кольору з шкіряною нашивкою «ARMANI JEANS» .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1