1Справа № 335/3650/20 1-кс/335/1941/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працевлаштований, не одружений, який має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_7 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений, останній вирок 06.02.2020 Ленінським районним судом м. Запоріжжя ОСОБА_5 засуджено ч. 2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 3 роки;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Слідчий Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за погодженням з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 ,. звернулась до слідчого судді з клопотанням застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

В проваджені СВ Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001050 від 17.04.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Клопотання слідчий мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 16 квітня 2020 року, приблизно о 15 годині 50 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в якості покупця в приміщенні магазину «Варус» ТОВ «Омега», що розташований за адресою м. Запоріжжя, бул. Центральний 7, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Омега», а саме: «Шоколад молочний з цільним горіхом», в кількості 3 одиниць, загальною вартістю 232 гривень 56 копійок (без ПДВ), які ОСОБА_5 сховав під свою куртку. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 пройшов касову зону вказаного магазину із викраденим товаром, попрямувавши до виходу з магазину, де був затриманим працівниками охорони. Таким чином, ОСОБА_5 не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі.

У клопотанні зазначається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, яке кваліфікується як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, під час якої особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

28.04.2020 року ОСОБА_5 повідомлення про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно клопотання вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному проваджені доказами, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), який згідно ст. 12 КК України, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі до 5 років.

Також слідчий зазначає, що на теперішній час з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, виникла необхідність в застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу.

Так, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 раніше судимий за злочини аналогічного складу, на шлях перевиховання та виправлення протягом тривалого часу не став, та знову вчинив корисливий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 5 років. Усвідомлюючи відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), з метою уникнути покарання, ОСОБА_5 знаходячись на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 не працевлаштований, систематично вчиняє корисливі злочини, що дає підстави вважати, що скоєння крадіжок є єдиним його джерелом прибутку. Дані обставини вказують на те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу такого, як особисте зобов`язання, передбаченого п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, свідчить систематичність вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень.

Про неможливість обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, не має офіційного джерела доходу, та обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину.

Обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п. 4 ч.1 ст. 176 КПК України не забезпечить в повній мірі виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам.

У зв`язку з цим, з метою захистити громадян і суспільство від злочинних посягань та з метою присікти злочинну діяльність ОСОБА_5 , слідство приходить до висновку, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримала клопотання та посилалась на обставини, які у ньому були викладені, додавши, що обґрунтованість підозри підтверджується наявними у кримінальному провадженні допустимими доказами. Також зазначила, що ОСОБА_5 співпрацює зі слідством, з`являється за першим викликом до слідчого, у тому числі і за викликом телефоном.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного, з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, зазначивши про відсутність ризиків. Зазначив, що завжди з`являється до слідчого і до суду, в якому відносно нього розглядається кримінальна справа, щиро кається, сприяє слідству, має неповнолітню дитину та на утриманні матір похилого віку, яка потребує сторонньої постійної допомоги, має захворювання очей, він не буде ухилятися від слідства, а тому просить обрати йому більш м`який запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід, зазначив, що ОСОБА_5 належним чином виконує процесуальні обов`язки, з`являється за першим викликом до суду, слідчого, має на утриманні матір, яка хвора на захворювання очей, а тому вважає, що цілодобовий домашній арешт належним чином забезпечить виконання процесуальних обов`язків.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, доводи прокурора щодо неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, і дослідивши матеріали справи в їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.
Судом встановлено, що 17.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України, за №0001050.
Стаття 192 КПК України передбачає право слідчого, за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 оформлене відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України.
До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження.
28.04.2020 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 2 ст. 185 КК України.
Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги ст.177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні, на думку слідчого судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, наявними у справі допустимими доказами.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я, майновий стан підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків.
Частиною 1 ст. 29 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Згідно практики ЄСПЛ існує презумпція на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (див. рішення у справі «Смирнова проти Росії» (Smirnova v. Russia), заяви №№ 46133/99 і 48183/99, п. 63, ECHR 2003-IX (витяги)). У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (див. рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії» (Vrenсev v. Serbia), заява № 2361/05, п. 76).

При вирішенні питання застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою крім наявності ризиків, суд в сукупності оцінює всі обставини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності, підозрюється у скоєнні злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за який законом передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі. На теперішній час ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого у період іспитового строку, на розгляді в судах є інші кримінальні провадження щодо нього, які не розглянуті.
Слідчий суддя розділяє позицію органу досудового розслідування щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки тяжкість інкримінованого на даному етапі ОСОБА_5 діяння та суворість ймовірного покарання свідчить про реальну можливість переховування від органів досудового розслідування та суду. Разом із тим, слідчий суддя також зважує на низький ступінь цього ризику, з огляду на пояснення слідчого про те, що ОСОБА_5 з`являється на виклик за першою вимогою, завжди з`являється до суду, про що повідомив захисник, який здійснює захист підозрюваного в інших кримінальних провадженнях.

З огляду на ті обставини, що у судах також відносно ОСОБА_5 наявні кримінальні провадження, він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого у період іспитового строку, є доведеним ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК, а самевчинити інше кримінальне правопорушення.
На переконання слідчого судді, ОСОБА_5 має достатні соціальні зв`язки, постійно проживає разом із матір`ю, має неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, за яким офіційно зареєстрований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває. Слідчий суддя дійшов висновку, що прокурор у судовому засіданні довів наявність ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не довів неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, клопотання не містить переконливого обґрунтування доводів сторони обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України, а відтак застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до їх застосування, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити та застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, отже, вважає обґрунтованим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, домашнього арешту цілодобово з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, яка забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Керуючись ст.ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого СВ Вознесенівського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту шляхом заборони ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в межах строку досудового розслідування до 28 червня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування потерпілим та свідками в цьому кримінальному провадженні;

-носити електронний засіб контролю.

В разі невиконання покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Термін дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом, визначити до 28 червня 2020 року включно.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення .

Слідчий суддя ОСОБА_1