Справа № 138/3197/19
Провадження №11-кп/801/517/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000563 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 громадянина України, раніше не судимого, визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 230 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 910 гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, стягнуто на її користь з ОСОБА_8 2 007 грн. витрат на професійну допомогу,

в с т а н о в и в :

03.09.2019 близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_8 , керуючи технічно справним мотоциклом марки «Honda CВR 600 RR» шасі номер НОМЕР_1 , без державного номера, рухаючись по сухому, чистому дорожньому покриттю вулиці Вокзальна, 34 в м.Могилів-Подільському Вінницької області, яке складається з двох смуг руху, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), змінивши напрямок руху мотоцикла, внаслідок чого виїхав на тротуарну доріжку та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка внаслідок наїзду отримала такі тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням та закритий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, які утворились від дії тупого предмета, по механізму удар, механізм утворення даних тілесних ушкоджень відповідає механізму їх настання можливо при дорожньо-транспортній пригоді, які вказані в ухвалі суду від 03.09.2019, та належать кожне окремо та всі у сукупності до ушкоджень середньої ступені тяжкості, які спричиняють тривалий розлад здоров`я більше 21 доби, згідно п.2.2.1«в» «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».
В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь моральну шкоду в сумі 50 000 гривень, процесуальні витрати в сумі 5 160 гривень, мотивуючи свої вимоги тим, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вона отримала тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням та закритий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням. Після виписки із лікарні продовжує лікуватися амбулаторно, процедури, які їй призначені для реабілітації є болючими. Протягом всього часу з моменту отримання тілесних ушкоджень постійно відчуває фізичний біль та душевні страждання.

До події яка сталася з нею працювала в магазині продавцем, її заробітна плата була основним джерелом доходу її родини, оскільки чоловік офіційно не працює, наразі вона не може повернутися до своєї роботи, так як фізичні навантаження їй заборонені. Також вона не може належним чином приділяти увагу своїй дитині (доньці), оскільки пересувається за допомогою милиці.

Крім того, судом першої інстанції скасовано арешт на мотоцикл «Honda CВR 600 RR» та повернутий власнику ОСОБА_8 , дане майно є єдиним у його власності а тому може бути реалізовано в рахунок відшкодування заподіяної їй моральної шкоди.
Заслухавши потерпілу ОСОБА_9 , та її представника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали вимоги викладені в апеляційній скарзі та просили їх задовольнити, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_8 , який заперечив проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.286 КК України, за який він засуджений, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, кваліфікація дій обвинуваченого є вірною і ніким не оскаржується.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї.
Із систематичного аналізу норм закону випливає, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством та судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, у порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabales and Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № від 31.03.1995 із змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» моральна шкода може полягати, зокрема в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону при ухваленні вироку суду в частині вирішення цивільного позову.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в них містяться розписки згідно яких обвинуваченим ОСОБА_8 добровільно було сплачено потерпілій грошові кошти на загальну суму 98 000 гривень (а.с.35-37), з яких потерпіла вважає частково відшкодовано моральну шкоду в сумі 50 000 гривень; також враховано фінансовий стан обвинуваченого, який офіційно не працює, доказів наявності в нього майна в матеріалах кримінального провадження не міститься, а тому відшкодована останнім вищезазначена сума є цілком достатньою.
Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Положеннями п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції щодо розміру необхідності збільшення морального відшкодування в матеріалах провадження відсутні.
Доводи апеляційної скарги про те, що потерпіла продовжує лікуватись і у зв`язку з цим несе витрати, то слід роз`яснити, що це є матеріальною шкодою, і остання може в подальшому звернутися із позовною заявою до суду в порядку цивільного судочинства.
На переконання колегії суддів, оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди відповідає вимогам цивільного законодавства, а тому доводи апеляційної скарги не містять підстав для відшкодування моральної шкоди та зміни рішення суду першої інстанції в цій частині.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10 лютого 2020 року щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3