ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/4331/19 (пр. № 1-кп/201/903/2020), відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000853, 0000868, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киселівка, Білозерського району, Херсонської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 07 листопада 2005 року вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна, зараховано у строк відбування покарання перебування під вартою з 16 серпня 2005 року по 19 серпня 2005 рік. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 січня 2006 року вирок змінено вилучена із вступної частини вказівка про судимість 16 травня 2005 року, в іншій частині залишено без змін; 03 березня 2011 року вироком Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі з конфіскацією майна; 30 листопада 2016 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років позбавлення волі; 26 січня 2017 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч.ч. 1,4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі, зараховано за ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 18 листопада 2016 року по 26 січня 2017 рік; 25 липня 2017 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано два роки за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2017 року, остаточно визначивши покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення з 26 січня 2017 року по 20 червня 2017 рік, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2017 року даний вирок змінено, вважати засудженим за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавленні волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано два роки позбавлення волі за вироком від 26 січня 2017 року, до відбуття визначено чотири роки позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін; 21 січня 2019 року ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області звільнений умовно-достроково на невідбутий строк один рік два місяці двадцять шість днів; 16 травня 2019 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі; 12 лютого 2020 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді трьох років семи місяців позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 05 квітня 2019 року, приблизно о 09.00 годині, перебуваючи у приміщенні кафе «Незабудка», що розташоване за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, буд. 46, побачив на стільці жіночу сумку, всередині котрої знаходився гаманець чорного кольору, в якому перебували гроші, які належали потерпілій ОСОБА_5 , загальною сумою 850 гривень, а саме: чотири купюри номіналом по 200 грн. та одна купюра номіналом 50 грн., які визначив об`єктом свого злочинного посягання, та у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, повторно.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв правою рукою з вищезазначеного гаманця чорного кольору грошові кошти в розмірі 850 грн., а саме: чотири купюри номіналом по 200 грн. та одну купюру номіналом 50 грн., що належали потерпілій ОСОБА_6 , після чого поклав до кишені одягнутих на ньому штанів.

Далі, доводячи свій злочинний умисел до кінця, обвинувачений ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення разом з викраденим майном, в подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 850 грн.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 повторно грубо ігноруючи вимоги Постанови Кабінету Міністрів від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Постанови Кабінету Міністрів від 27 липня 2011 року №796 про внесення змін до переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», Наказу №7 від 23 березня 1998 року «Про Затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що підлягають спеціальному контролю відповідно до законодавства України», Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», Наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих і особливо великих розмірах наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які перебувають у незаконному обороті», із змінами і доповненнями, внесеними Наказом МОЗ України від 15 травня 2015 року № 280, 07 квітня 2019 року, в денний час доби, точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалося, знаходячись на території центрального автовокзала, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, 10, на землі побачив поліетиленовий файл, відкривши який, виявив речовину рослинного походження, коричнево-зеленого кольору, подрібнену, ззовні схожу на канабіс, після чого поклав знайдений файл собі в праву кишеню куртки, в яку був одягнений.

Далі, обвинувачений ОСОБА_4 , 08 квітня 2019 року близько 17 години 20 хвилин, маючи повторний злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних речовин без мети збуту, перебував біля будинку № 2 по пров. Реактивний в м. Дніпро. В цей час до обвинуваченого ОСОБА_4 підійшли працівники поліції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області та запитали, чи має він при собі речовини, вилучені з цивільного обігу. Обвинувачений ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, що він при собі незаконно зберігає наркотичну речовину «марихуана», яка знаходиться в поліетиленовому файлі, яку обвинувачений ОСОБА_4 в присутності двох запрошених понятих, дістав зі своєї правої кишені куртки, яка була одягнута на ньому та передав працівникам поліції.

Згідно висновку експерта № 1/8.6/1589 від 06 травня 2019 року встановлено, що надана на дослідження 26 квітня 2019 року подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 16,8170 г, добровільно видана обвинуваченим ОСОБА_4 08 квітня 2019 року (згідно ухвали слідчого судді), відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Подрібнена речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору масою 16,8170 г, є канабісом, який відноситься до особливо небезпечних засобів, обіг яких заборонено. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 14,3004г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 :

-у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

-у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. До обтяжуючої покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставини, передбаченої ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам і наслідкам, зокрема, кількості епізодів злочинної діяльності, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, незважаючи на те, що свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, неодноразово систематично притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі, за аналогічні кримінальні правопорушення, при цьому, не працевлаштований та не має постійного доходу, що вказує про небажання останнього стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , а отже, сукупність всіх цих даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям, а призначення реального покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, достатності і співрозмірності.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 12 лютого 2020 року був засуджений вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді трьох років семи місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміноване йому суспільно-небезпечне діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, враховуючи реальний характер призначеного обвинуваченому покарання за цим вироком суду, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_7 покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді двох років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначивши покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного цим вироком суду покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року у виді трьох років семи місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років семи місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_4 покарання обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 лютого 2020 року.

Речовий доказ спеціальний номерний пакет експертної служби № 0201084, в якому міститься наркотичний засіб канабіс, який зберігається у камері зберігання речових доказів Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція № 336) знищити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи у розмірі 942 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні) 06 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1