Справа № 676/8264/19
Провадження № 1-кп/676/157/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

у судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайсуду розглянув угоду про визнання винуватості та обвинувальний акт в кримінальному провадженні за №0001269 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербка Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, розлученого, офіційно непрацюючого, не судимого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки, відповідно до постанови Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 липня 2018 року, усвідомлюючи даний факт та фактичну можливість позбавлення керування транспортними засобами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за попередньою змовою групою осіб, підробив офіційний документ посвідчення водія, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статус згідно пп. а, п. 2, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та підтверджує і надає право його власника на керування транспортними засобами відповідно до «Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1993 року № 340, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (посвідчення) для отримання права керування транспортними засобами відповідної категорії. Для, чого через мережу Інтернет вступив у попередню змову з невстановленою особою, з якою домовився про умови виготовлення підробленого посвідчення та надав своє фото і анкетні дані, з метою внесення відомостей у посвідчення водія, яке надає право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Тобто, таким чином підробили та внесли недостовірні відомості в бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , видане 15 листопада 2016 року, які не відповідають встановленому зразку та виготовлене за допомогою друкуючих пристроїв з струменевим та термосублімаційним способом нанесення зображення, яке отримав 4 лютого 2019 року через відділення «Нова Пошта» № 1 по вул. І. Франка, 40-А в м. Кам`янець-Подільський, Хмельницької області.

Він же, 26 жовтня 2019 року, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ 2101» із реєстраційним номером НОМЕР_3 , на перехресті вул. Хмельницьке шосе та Чехова в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, під час зупинки та перевірки документів працівниками поліції Кам`янець-Подільського ВП ГУНП в Хмельницькій області, умисно надав працівникам поліції завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , видане 15 листопада 2016 року, усвідомлюючи свої протиправні дії, у використанні підробленого документу.

21 січня 2020 року між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468, 469, 472 КПК України. Згідно до поданої сторонами угоди, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, сторони погодили покарання ОСОБА_4 в межах санкції передбаченої ч.3 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі, за ч.4 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України визначити остаточне покарання у виді трьох років обмеження волі, у відповідності до ст. 75 КК України звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості та просить суд її затвердити, при цьому пояснив, що угода з його сторони є добровільною і він цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник підтримали угоду про визнання винуватості і просять її затвердити. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що дійсно у незнайомця замовив через інтернет посвідчення водія та використав підроблене посвідчене водія, повністю визнає вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаюється, укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди, вважає, що укладена сторонами угода про визнання винуватості повністю відповідає вимогам законодавства, оскільки: умови угоди не суперечать вимогам КПК та іншим Законам; слідчими органами правильно дана правова кваліфікація дій обвинувачен ого; умови угоди відповідають інтересам суспільства та принципам гуманізму; умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; є всі обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди було добровільним ; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за угодою зобов`язання; є всі фактичні підстави для визнання винуватості, узгодженні сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та вважає угода підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 та ч.4 ст. 469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості та невеликої тяжкості.

В судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначенні ч.2 ст. 473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для не визнання винуватості.

В судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у підробленні офіційного документу (посвідчення), який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у використанні завідомо підробленого документа, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом - не встановлено.

З врахуванням обставин справи і даних про особу винного, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.

Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-371,373-375,474-475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 січня 2020 року у кримінальному провадженні за №0001269 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, укладену між прокурором Кам`янець-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України призначити йому узгоджене покарання:

- за ч.3 ст. 358 КК України у виді двох років обмеження волі,

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді одного року обмеження волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді трьох років обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноваженого органу з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 , не обирався.

Речові докази по справі: - підроблене посвідчення водія, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, зберігати при справі.

- копії матеріалів адміністративної справи відного ОСОБА_4 , які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили, зберігати при справі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі в загальній сумі 785.05 грн. за проведення судової експертизи.

Цивільний позов не заявлено.

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 28.11.2019 року про накладення арешту на майно, після набрання вироком законної сили, скасувати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст.473 КПК України.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1