г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/1793/20
Номер провадження 1-кс/213/470/20
У Х В А Л А
28 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянув матеріали клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000367 від 29 квітня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке погоджено прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1

ОСОБА_4 клопотанні зазначив, що 27 квітня 2020 року, приблизно о 17.00 годині, невідома особа, знаходячись біля будинку №30 по пр. Перемоги в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу, шляхом обману заволоділа мобільним телефоном «Huawei P Smart» модель FIG-LX1 ROM:32 Gb RAM: 3 Gb, ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картками мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_2 та «лайфселл» № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зникла, чим спричинила матеріальний збиток
Відомості за вказаною подією внесені в ЄРДР за №0000367 від 29 квітня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Слідчий зазначає, що в ході проведення досудового розслідування допитано ОСОБА_5 в якості потерпілого, який повідомив, що особа яка шляхом зловживання довірою заволоділа його мобільним телефоном та грошовими коштами телефонувала йому з мобільного телефону № НОМЕР_4 , при цьому вказана особа представилась як ОСОБА_6 та повідомила, що являється співробітником поліції.
Також, під час досудового розслідування за участі свідка ОСОБА_7 та за участі потерпілого ОСОБА_5 проведено пред`явлення особи для впізнання, в ході якого свідок ОСОБА_7 та потерпілий ОСОБА_5 серед пред`явлених осіб впізнали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особу, яка вчинила вказаний злочин.

Слідчий зазначає, що 27 травня 2020 року ОСОБА_8 добровільно надав свій мобільний телефон марки «Samsung GT-S3550» IMEI: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 чорного кольору для проведення його огляду. Під час проведення огляду встановлено, що у вказаному вище телефоні встановлено сім-картку мобільного оператора «Київстар»
№ НОМЕР_4 із зазначенням цифр: НОМЕР_7 . В подальшому дану сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 із зазначенням цифр: НОМЕР_7 запакована до паперового конверту, визнано та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.
Просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 із зазначенням цифр: НОМЕР_7 , яка вилучена 27 травня 2020 року в ході проведення огляду мобільного телефону «Samsung GT-S3550» IMEI: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 чорного кольору, який працівникам поліції добровільно надав ОСОБА_8 .

Особи, які викликались в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлені. Слідчий надав до суду заяву з проханням розглянути клопотання про накладення арешту без його участі, просить його задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідив матеріали, з`ясував обґрунтованість та підставність клопотання та перевірки його доказами, приходжу до такого.

Ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.3 ст.168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ч.7 ст.237 КПК України вилучена сім-картка мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 із зазначенням цифр: НОМЕР_7 є тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Метою накладання арешту на вищевказане майно є збереження речових доказів, а саме запобігання його приховуванню, пошкодженню, псуванню, знищенню, перетворенню, відчуженню.
Підставою для арешту майна є те, що наявні достатні підстави вважати, що вилучене майно є речовими доказами, що зберегли на собі сліди злочину та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, передбаченого ч. 3 ст.246 КК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки, вилучене майно по даному кримінальному провадженню являється речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для запобігання можливості його приховування та пошкодження, псування, знищення, слідчий суддя вважає клопотання підлягає задоволенню.
В той же час слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі вищенаведеного, керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-175, 309, 369-372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження №0000367 від 29 квітня 2020 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на сім-картку мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_4 із зазначенням цифр: НОМЕР_7 , яка вилучена 27 травня 2020 року в ході проведення огляду мобільного телефону «Samsung GT-S3550» IMEI: НОМЕР_5 , S/N НОМЕР_6 чорного кольору, який працівникам поліції добровільно надав ОСОБА_8 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1