Дата документу 26.06.2020 Справа № 554/5283/20
Провадження № 1-кс/554/9088/2020
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року м. Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 ,
розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 08.04.2020 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 368 КК України про арешт майна -
В С Т А Н О В И В:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого посилається на наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , призначений на посаду старшого інспектора (з професійної підготовки) відділу по роботі з персоналом Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» та несе службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.

Будучи співробітником правоохоронного органу, ОСОБА_3 , наділений правом пред`являти вимоги, а також приймати рішення, обов`язкові для виконання юридичними та фізичними особами, та рядом інших владних повноважень.

Таким чином, ОСОБА_3 , обіймаючи зазначену посаду, є службовою особою, оскільки постійно здійснює функції представника влади, тобто, відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» він є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення.

Використовуючи своє службове становище, ОСОБА_3 , вступив у позаслужбові стосунки із засудженим ОСОБА_4 , який утримується у Державній установі «Сумська виправна колонія (№ 116)», що виразилися у передачі заборонених предметів до території колонії, що охороняється, та одержанні за це неправомірної вигоди.

Так, у невстановлений слідством час, приблизно на початку червня 2020 року, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 з пропозицією, аби останній передав йому до місця утримання наркотичні засоби.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що відповідно до «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29.12.2014, ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, придбання, зберігання, вживання засудженими лікарських і наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів, алкогольних напоїв та інших виробів на спиртовій основі заборонене, вирішив вчинити за неправомірну вигоду в інтересах засудженого ОСОБА_4 вказані дії із використанням наданої йому влади.

При цьому, ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_4 , що згоден занести на охоронювану територію Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)» і передати тому заборонені предмети за грошову винагороду в сумі 1200 грн.

В подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа поклала до поштової скриньки квартири АДРЕСА_1 , грошові кошти у сумі 700 грн. та наркотичний засіб, який ОСОБА_3 мав пронести на територію Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» та передати за ОСОБА_4 , а грошові кошти ОСОБА_3 мав залишити собі у якості винагороди за пронос наркотичного засобу на територію колонії.

Одержавши у невстановлений слідством час вказану неправомірну вигоду та наркотичний засіб, які знаходилися у поштовій скриньці квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 почав їх зберігати з метою подальшого збуту на території охоронюваної зони Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)».

В подальшому о 21.26 год. 09.06.2020 ОСОБА_3 у кімнаті № 2 відділення соціально-психологічної служби № 4 Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» збув ув`язненому ОСОБА_4 особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс масою (в перерахунку на висушену речовину) 46,11г.

Вчиняючи вищевказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_3 усвідомлював протиправний характер своїх дій та розумів суспільно-небезпечні їх наслідки, тобто скоїв злочин з прямим умислом та з корисливих мотивів.

Своїми умисними діями, які виразилися у тому, що старший інспектор (з професійної підготовки) відділу по роботі з персоналом Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_3 здійснив придбання, зберігання з метою збуту та в подальшому збут на території Державної установи «Сумська виправна колонія (№116)» особливо небезпечного наркотичного засобу «канабіс» масою (в перерахунку на висушену речовину) 46,11г. ув`язненому ОСОБА_4 , ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 307 КК України - придбання, зберігання з метою збуту та збут особливо небезпечних наркотичних засобів у місця позбавлення волі.

Він же підозрюється у прийнятті пропозиції щодо отримання неправомірної вигоди в сумі 1200 грн. та отримання такої вигоди у розмірі 700 грн. від засудженої особи, яка утримується у Державній установі «Сумська виправна колонія (№116)» ОСОБА_4 , за передачу до місця позбавлення волі предметів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонене: наркотичного засобу «канабіс», тобто у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 368 КК України - прийняття службовою особою пропозиції та одержання неправомірної вигоди за вчинення в інтересах того, хто пропонує та надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

На даний час ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 368 КК України.

Вина ОСОБА_3 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідка ОСОБА_4 , протоколом огляду речей, які видані ув`язненим ОСОБА_4 , протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, висновком судової експертизи наркотичних засобів та іншими доказами у своїй сукупності.

Слідством встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має у власності рухоме майно, а саме автомобіль CHEVROLET EPICA, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .

У кримінальному проваджені ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, яка передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Крім того, майно підозрюваного ОСОБА_3 , а саме автомобіль CHEVROLET EPICA, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , було використано як засіб чи знаряддя вчинення злочину, оскільки на ньому підозрюваний здійснював траснпортування наркотичних засобів від будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де отримував їх у поштову скриньку, до Державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)», де здійснював їх передачу засудженим.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.
Володілець майна в судове засідання не з`явився.
Клопотання розглянуто за відсутності володільця майна.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
На підставі викладено слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання та накладення арешту на майно.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 117, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_2 задовольнити
Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження, а саме на автомобіль CHEVROLET EPICA, 2008 р.в., д.н.з. НОМЕР_1 .
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна, дане клопотання прошу розглядати без повідомлення підозрюваного ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1