УХВАЛА
підготовчого судового засідання
17.02.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
в ході розгляду у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Львові обвинувального акта, долученого до нього реєстру матеріалів досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002339 від 17.06.2014 року щодо
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Потсдам, Німеччина, українки, громадянки України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
згідно обвинувального акта підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 176 КК України,
Сторона обвинувачення -
Прокурори прокуратури Галицького району м. Львова ( Львівської місцевої прокуратури № 1 ) - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Сторона захисту адвокат ОСОБА_6 .

Потерпіла сторона за даними обвинувального акта відсутня.

Представники потерпілих за даними обвинувального акта ОСОБА_7 ;

ОСОБА_8 ; ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

За змістом обвинувального акта, ОСОБА_3 органами досудового розслідування та публічним обвинувачем підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.176 КК України.
Як зазначено в обвинувальному акті, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «Креора», будучи службовою особою підприємства, наділеною організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з метою отримання прибутку, всупереч норм статей 15, 39, 40, 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. II Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року (підписана Україною в 1973 році, ратифікована Верховною радою України 23.12.1993, дата набуття чинності конвенції для України - 03.11.1995), упродовж 2013-2014 років при здійсненні господарської діяльності підприємства незаконно використовувала програмне забезпечення компанії « GRAPHISOFT SE » (Archi CAD 16 Rus v 16.0 - 4 примірник, вартість якого станом на: 05.07.2013 року складала 39955 гривні 73 копійки; станом на 15.07.2013 року - 40109 гривні 59 копійок; станом на 15.11.2013 року - 41346 гривні 67 копійок; станом на 09.10.2012 року - 31 589 гривні 85 копійок та Archi CAD 17 Rus v 17.0 - 1 примірник, вартість якого станом на 04.02.2014 року складала 41537 гривні 46 копійок на яке згідно з висновком судово-комплексної комп`ютерно-технічної експертизи та експертизи об`єктів інтелектуальної власності в сфері авторського права та суміжних прав судових експертів НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області 1-665/656/14 від 08.08.2014 року, відсутнє підтвердження ліцензійності даних програмних продуктів, що вказує на контрафактність даного програмного забезпечення, чим спричинила збитків компанії «GRAPHISOFT SE» на загальну суму 194539 гривень 30 копійок.
Відтак, слідчий та прокурор вважають, що тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_3 в умисному порушенні авторського права і суміжних прав, шо завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, вчиненому службовою особою з використанням службового становища, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст.176 КК України.
За змістом обвинувального акта, ОСОБА_3 також підозрюється в тому, що перебуваючи на посаді директора ТОВ «Креора», будучи службовою особою підприємства, наділеною організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з метою отримання прибутку, всупереч норм статей 15, 39, 40, 41 Закону України «Про авторське право і суміжні права», ст. II Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року (підписана Україною в 1973 році, ратифікована Верховною радою України 23.12.1993, дата набуття чинності конвенції для України - 03.11.1995), упродовж 2013-2014 років при здійсненні господарської діяльності підприємства незаконно використовувала програмне забезпечення компанії « Автодеск » (« Autodesk 3ds Мах 2012 English 3 примірника, Autodesk 3ds Max 2013 English -1 примірник ) вартість яких етаном на:
05.07.2013,15.07.2013, 06.11.2013, 14.11.2013, 15.11.2013 року становила 34780 гривень 20 копійок і яке згідно з висновком судово-комплексної комп`ютерно -технічної експертизи та експертизи об`єктів інтелектуальної власності в сфері авторського права та суміжних прав судових експертів ПДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області № 1 -665/656/14 від 08.08.2014 року, при відсутності документів щодо підтвердження ліцензійності даних програмних продуктів, містить ознаки контрафактності даного програмного забезпечення, чим спричинила збитків компанії «Автодеск» на загальну суму 173 901 гривню.
Слідчий та прокурор вважають, що тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_3 в умисному порушенні авторського права і суміжних прав, шо завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, вчиненому службовою особою з використанням службового становища, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст.176 КК України.
Також, за обвинувальним актом ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді директора ТОВ « Креора», будучи службовою особою підприємства, наділеною організаційно - розпорядчими та адміністративно - господарськими функціями, використовуючи своє службове становище, діючи умисно, з метою отримання прибутку, всупереч норм статей 15, 39, 40, 41 Закону України « Про авторське право і суміжні права», ст. II Всесвітньої конвенції про авторське право 1952 року (підписана Україною в 1973 році, ратифікована Верховною радою України 23.12.1993, дата набуття чинності конвенції для України - 03.11.1995), упродовж 2013-2014 років при здійсненні господарської діяльності підприємства незаконно використовувала програмне забезпечення корпорації «Microsoft» («Microsoft Office 2010 Professional - 3 примірники, вартістю одного примірника 22575 грн. 42 коп. станом на 16.10.2012, 05.07.2013, 18.11. 2013 «Microsoft Windows 7 Ultimate Russian - 4 примірника, вартістю одного примірника 3333 гривні 06 копійок станом на 08.10.2012, 05.07.2013, 11.07.2013, 15.11.2013 та Microsoft Office 2003 Professional-1 примірник, вартістю станом на 29.07.2013 - 22575 гривні 42 копійки, яке згідно з висновком судово-комплексної комп`ютерно - технічної експертизи та експертизи обєктів інтелектуальної власності в сфері авторського права та суміжних прав судових експертів НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області 1-665/656/14 від 08.08.2014 року при відсутності документів щодо підтвердження ліцензійності даних програмних продуктів, містить ознаки контрафактності даного програмного забезпечення, чим спричинила збитків корпорації «Microsoft» на загальну суму 40540 гривень 43 копійки.
Слідчий та прокурор, і у данному випадку уважають, що тим самим встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_3 в умисному порушенні авторського права і суміжних прав, що завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, вчиненому повторно, службовою особою з використанням службового становища, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.176 КК України, тобюто дані дії органами досудового розслідування та публічним обвинувачем кваліфікуються за ч. 3 ст. 176 КК України, як умисне порушення авторського права і суміжних прав, що завдало матеріальної шкоди у значному розмірі, вчиненому повторно, службовою особою з використанням службового становища.
Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні поступили до Галицького районного суду м. Львова 19 листопада 2014 року від прокурора Галицького району м. Львова (Львівської місцевої прокуратури № 1) ОСОБА_10 та 21.11.2014 року передані для розгляду судді у порядку, передбаченому ст.. 35 КПК України. (т.1 ас. 1, 36).
11 травня 2017 року, Галицьким районним судом м. Львова за результатами судового розгляду ухвалено вирок, згідно якого ОСОБА_11 визнано виною призначенням покарання у вигляді штрафу в розмірі 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.. 00 коп., стягнуто компенсацію на користь Юридичної фірми «Віндекс» , задоволено цивільні позови, стягнуто судові витрати та вирішено питання речових доказів ( т. 2 ас. 191 195).
Не погоджуючись із даним вироком, заступник прокурора Львівської області начальник управління підтримання державного обвинувачення в суді ОСОБА_12 оскаржив його в апеляційному порядку, покликаючись на неправильність вирішення питань, пов`язаних з речовими доказами (т. 2 ас. 198 202).
Ухвалою апеляційного суду Львівської області, апеляційна скарга задоволена частково, вирок скасовано з підстав порушення підсудності та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. Підстави такого рішення більш повно викладені в ухвалі ( т. 2 ас. 228 231).
У подальшому, головою Галицького районного суду м. Львова обвинувальний акт разом із матеріалами кримінального провадження та відповідним поданням, скеровані до апеляційного суду для визначення підсудності ( т. 1 ас. 237 238).
Відповідно до ухвали колегії суддів апеляційного суду від 26 жовтня 2017 року , підсудність кримінального провадження № 0002339 від 17.06.2014 року визначена за Франківським районним судом м. Львова. Підстави такого рішення зазначено «… з обвинувального акта вбачається, що злочин у якому обвинувачується ОСОБА_3 фактично вчинений за місцем фактичного знаходження ТОВ «Креора», а саме за адресою: м. Львів, вул.. Київська, 25/2…..» ( т. 2 ас. 241 242).
Обвинувальний акт разом із матеріалами кримінального провадження із апеляційного суду поступили до Франківського рнайонного суду м. Львова 30 листопада 2017 року та відповідно до вимог ст. 35 КПК України переднані на розгляд судді ОСОБА_13 , судовий розгляд обвинувального акта , якою, поризначено на 25 жовтня 2018 року ( т. 3 ас. 1, 60).
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 травня 2019 року, обвинувальний акт разом із матеріалами кримінального провадження, передаі судді ОСОБА_1 та прийняті останнім до провадження з призначенням підготовчого судового засідання відповідно до ухвали від 26.07.2019 року ( т. 3 ас. 92,т 93 94). Підстави прийняття обвинувального акта до розгшляду викладені у вказаній вище ухвалі.
Підготовче судове засідання переносилося з підстав зазначених у протокольних ухвалах, що занесені в журнал судових засідань, а саме із - за відсутності процесуальних документів в учасників процесу, якими б були підтверджені процесуальні повноваження.
В ході вирішення питань, передбачених статтями 314 316 КПК України, прокурор висловив свою думку щодо відповідності обвинувального акта вимогам процесуального законодавства та можливості призначення до судового розгляду. З думкою прокурора погодилися підозрювана (обвинувачена) та її адвокат .
Суд, дослідивши зміст обвинувального акта на його відповідність вимогам процесуального законодавства, і, зокрема ст.. 291 КПК України, заслухавши думку учасників процесу, приходить до висновку, що обвинувальний акт не може бути предметом розгляду у судовому процесі, оскільки викладені в ньому фактичні обставини містять протиріччя та є неконкретизованими, щодо кваліфікуючих ознак по кожному окремо епізоду та в цілому, як це зазначено в диспозиції ст.. 176 КК України.
Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 й надалі підозрюється, а не обвинувачується в інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, не зважаючи на стадію кримінального провадження.
З урахуванням визначення підсудності, в обвинувальному акті відсутні будь які дані про місце вчинення кримінальних правопорушень, що інкримінуються як підозра у їх вчиненні ОСОБА_3 , відсутні дані про конкретний час вчинення інкримінованих злочинів, натомість вказується, що такі дії мали місце у продовж 2013 2014 років, без покликання на епізоди та рази інкримінованого використання програмного забезпечення, що у свою чергу вказує на неконкретність обвинувачення, оскільки від часу залежить сума заподіяної шкоди. Така обставина мотивується тим, що протягом 2013 року вартість програмного забезпечення змінювалася, що підтверджується самим обвинувальним актом.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті повинні бути зазначені дані на потерпілих, натомість в обвинувальному акті такі дані відсутні, а зазначено дані представників.
Відтак встановлено та є очевидним, що обвинувальний акт не відповідає п. 3, 4,5,7 ч. 2 ст. 291 КПК України, і така невідповідність не може бути усунута судом в ході судового розгляду обвинувального акта в силу процесуальної стадії кримінального судочинства.
У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
В ході підготовчого судового засідання суд зобов`язаний перевірити обвинувальний акт на відповідність вимогам процесуального закону, і, зокрема ст.. 291 КПК України, а у випадку його невідповідності, повернути прокурору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Частиною першою та другою ст.. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим кодексом.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.314КПК України, суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3,26,91,110,113 -114, 214, 284, 291, 314 316 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0002339 від 17.06.2014 року разом з матеріалами досудового розслідування щодо підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 176 КК України, повернути прокурору Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 для приведення їх у відповідність вимогам, передбаченим п.13 ст. 3, пунктам 3,4, 5 ч. 2 ст.. 291 КПК України.
Встановити строк на приведення обвинувального акта у відповідність до вимог процесуального законодавства, який не може перевищувати 5 (п`яти) днів з часу закінчення строку на апеляційне оскарження даної ухвали.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через суд, який ухвалив судове рішення.
Суддя ОСОБА_14