Справа № 520/5236/17
Провадження № 1-кп/520/26/19
УХВАЛА
21.12.2019 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,
секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000018 від 11.03.2016р., за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м.Одеси, пенсіонер, з вищою освітою, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, уродженець м.Одеси, з вищою освітою, раніше не судимий, працює ФОП, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
представника територіальної громади м.Одеси Одеської міської ради ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
захисника адвоката ОСОБА_13 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Київського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження №0000018 від 11.03.2016р., за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України, та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України.
З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, у ОСОБА_7 приблизно у 2007 році (більш точний час встановити не надалось можливим) виник умисел на самовільне зайняття земельної ділянки загальною площею 1826 кв.м. для здійснення у подальшому самовільного будівництва на ній, розташованої по провулку Маячному у м.Одесі в притул до території КУ «Міська дитяча лікарня ім.Ак.Б.Я.Резніка», яка належить Одеській міській раді в особі територіальної громади м.Одеси, загальна ринкова вартість якої без урахування ПДВ станом на 25.12.2014 складає 6319639,92 гривень. У подальшому ОСОБА_7 повідомив про свої злочинні наміри свого сина - ОСОБА_8 , та вступив у попередню злочинну змову з останнім.
Далі, за версією слідства, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, достовірно усвідомлюючи той факт, що право розпорядження земельною ділянкою площею 1826 кв.м., належить виключно територіальній громаді м.Одеси в особі Одеської міської ради на праві комунальної власності, заздалегідь розуміючи, що у них відсутній дозвіл на право користування (оренди) чи права власності на зазначену земельну ділянку та законних підстав його виникнення і набуття, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого самовільного будівництва на ній та державної реєстрації речових прав на зазначене нерухоме майно, всупереч вимог ст.14 Конституції України, ст.ст.116, 125, 126 Земельного кодексу України, вчинили самовільне зайняття зазначеної земельної ділянки шляхом спорудження огорожі.
ОСОБА_7 з ОСОБА_8 , діючи спільно за попередньою змовою, у період часу з листопада-грудня 2014 по теперішній час, умисно, шляхом зведення на земельній ділянці фундаменту та конструктивних елементів нових об`єктів - будинків на самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,1826 га, всупереч встановленого законодавством порядку будівництва на земельних ділянках будівель, без належного дозволу на їх проведення та затвердженого проекту, із залученням сторонніх осіб - робітників, не повідомляючи їм про свої злочинні наміри, здійснили самовільне будівництво двох капітальних будівель у вигляді житлових будинків.
Після чого, ОСОБА_8 , погодивши свої дії зі своїм батьком - ОСОБА_7 , з метою отримання технічного паспорту на самовільно збудований житловий будинок по АДРЕСА_2 , 02.12.2014 від імені останнього уклав з ФОП « ОСОБА_14 » договір №047/інв. на виготовлення технічного паспорту, надавши при цьому серед інших документів технічний паспорт на будинок індивідуального житлового фонду за адресою АДРЕСА_2 , виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» станом на 21.10.2004, який в свою чергу, КП «ОМБТІ та РОН» ніколи не виготовлявся та не видавався. Згідно листа КП «БТІ» ОМР за №5359-04/190 від 17.10.2016, відомості щодо реєстрації інвентаризаційної справи (матеріалів технічної інвентаризації) житлового будинку за вказаною адресою відсутні. Крім цього, ОСОБА_7 повідомив інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_14 , який виготовляв технічний паспорт на зазначений об`єкт нерухомості, завідомо недостовірні відомості, зокрема про те, що житловий будинок був побудований до 05.08.1992 року, при цьому достовірно усвідомлюючи, що зазначена інформація не відповідає дійсності.
За результатами проведення технічної інвентаризації будинків під АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 установлено, що загальна площа зазначених житлових будинків складає 80,3 кв.м. та розташована на земельній ділянці огородженої єдиним забором площею 1826 кв.м., про що 02.12.2014 виготовлено та видано ФОП « ОСОБА_14 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) технічний паспорт на ім`я ОСОБА_7 , як замовника технічної інвентаризації.
Вказані умисні дії ОСОБА_7 і ОСОБА_8 органи досудового розслідування кваліфікували за ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України за кваліфікуючими ознаками - самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Далі, з метою безпідставного проведення державної реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 на своє ім`я, ОСОБА_7 , 24.12.2014, знаходячись в приміщенні реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 10-А, надав спеціалісту відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_15 заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності), реєстраційний номер 9592893, до якої долучив документи, серед яких є в тому числі підроблені, а саме: технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_3 на ОСОБА_7 від 02.12.2014, виданий суб`єктом господарювання - ФОП « ОСОБА_14 », який містить завідомо недостовірні відомості, а саме з відміткою, про те, що будівля зведена на земельній ділянці площею 1826 кв.м. до 05.08.1992, завідомо підроблену довідку №189 від 06.10.1992, видану Одеською філію AT «Укрпрофоздоровниця» Санаторій «Якір», відповідно до якої земельна ділянка по АДРЕСА_3 приблизною площею 0,10 га передана у користування ОСОБА_7 з 1992 року для будівництва та експлуатації жилого будинку, довідку № 515094/1 від 15.12.2014 з Адресного реєстру м. Одеси про резервування об`єкта нерухомого майна, видану юридичним департаментом Одеської міської ради, що в подальшому потягло за собою правові наслідки у вигляді прийнятого рішення на його користь, про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, внесено відповідний запис та видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер 31639095) від 25.12.2014 на ім`я останнього (загальною площею: 80,3 кв.м., житловою площа 35,8 кв.м., розмір частки 1/1).
Вказані умисні дії ОСОБА_7 органи досудового розслідування кваліфікували за ч.4 ст.358 КК України за кваліфікуючими ознаками - використання завідомо підробленого документа.
В подальшому ОСОБА_7 переоформив право власності на нерухоме майно, самовільно збудованого ним разом з сином, шляхом укладення договорів купівлі-продажу на підконтрольних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 осіб, а саме - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 .
На обґрунтування висунутого обвинувачення органи досудового розслідування зібрали докази, зазначені у Реєстрі матеріалів досудового розслідування, частина з яких була досліджена в судовому засіданні.

13.12.2019 адвокат ОСОБА_13 звернувся до суду з письмовим клопотанням про звільнення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки обвинуваченим інкримінується вчинення кримінального правопорушення невеликої тяжкості, що мале місце у 2007 році, і окремо ОСОБА_7 - кримінального правопорушення невеликої тяжкості, що мале місце 24.12.2014 року.
В судовому засіданні суд роз`яснив обвинуваченим право заперечувати проти закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, на що обвинувачені, кожен окремо, не визнаючи провину у вчиненні інкримінованих їм злочинів, підтримали клопотання їх захисника і надали згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Представник потерпілої сторони не заперечував проти закриття кримінального провадження, при цьому просив залишити цивільний позов Одеської міської ради до обвинувачених без розгляду.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки для цього маються всі законні підстави і норма ч.1 ст.49 КК України має імперативний характер.

Суд, не даючи оцінку зібраним у справі доказам, з`ясувавши наявність підстав для закриття кримінального провадження, дійшов висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо них підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України злочини, передбачені ч.3 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України, відносяться до злочинів невеликої тяжкості.
Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.
Таким чином, з дня скоєння злочинів у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сплило більше трьох років, а підстав для зупинення чи переривання строків давності у справі не виявлено.

Відповідно до ч.1 ст.49, ч.3 ст.288 КК України, п.1 ч.2 ст.412 КПК України у випадку закінчення строків давності суд зобов`язаний незалежно від бажань сторін закрити кримінальне провадження, інакше його не закриття буде безумовною підставою для скасування остаточного судового рішення у справі.

За таких обставин кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до ст.49 КК України і 284 КПК України підлягає закриттю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-372, 286, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , та на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1, ч.4 ст.358 КК України, і ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.197-1 КК України, закрити.

Цивільний позов Одеської міської ради про стягнення у солідарному порядку з ОСОБА_7 і ОСОБА_8 матеріальної шкоди в розмірі 6319639,92 грн. залишити без розгляду.

На ухвалу учасниками судового провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Суддя ОСОБА_1