Номер провадження: 11-сс/813/754/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисниці ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 , захисниці підозрюваного ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_7 та прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0002488, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2020 відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ. Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце свого проживання, а саме:

АДРЕСА_1 ,строком до 28.06.2020, відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0002488, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, вказаним рішенням на підозрюваного покладено виконання таких обов`язків:

- з`являтися на виклик до органу досудового слідства, прокурора або суду, в разі неможливості з`являтися через поважні причини завчасно повідомляти про це посадову особу або орган, що здійснює виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого або органу, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

- цілодобово перебувати за місцем свого мешкання;

- повідомляти службову особу (слідчого, прокурора) або орган, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що слідчим та прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_8 , та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати проведенню досудового слідства. Однак доводи прокурора та слідчого про наявність підстав для застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу (тримання під вартою) не гуртуються на беззаперечних доказах, а тому слідчий суддя прийшов до висновку, що обрання до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не буде відповідати меті застосування запобіжного заходу, передбаченої ст. 177 КПК України.

Вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту буде достатнім для забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти вищевказаним ризикам.

Виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він, перебуваючи на посаді начальника управління голови Тендерного комітету Затоківського ВУЖКГ, шляхом умисного заниження технічних, якісних та кількісних характеристик предмета закупівлі та одночасного збільшення, за рахунок вільного залишку, грошових коштів, здійснив розтрату грошових коштів на суму 314 790 гривень, уклавши з ТОВ «Торгівельна Компанія «АБС» договір про закупівлю автобуса «ЕТАЛОН» за ціною 1 849 000 гривень, в той час коли ринкова вартість такого автобусу складає 1 534 210 гривень.

28.04.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Зміст вимог апеляційних скарг.
В своїй апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить оскаржену ухвалу, як незаконну, скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що стороною обвинувачення до матеріалів клопотання не долучено доказів щодо обґрунтованості повідомленої йому підозри та не доведено її наявність. Вказує, що ним та захисником надано слідчому судді докази, що спростовують існування ризиків, заявлених в клопотанні про застосування запобіжного заходу. Зокрема, стороною захисту надано повістку про виклик ОСОБА_8 із відміткою про прибуття, а також докази, що підтверджують наявність міцних соціальних зв`язків, таких як свідоцтво про шлюб, свідоцтво про народження сина, посвідчення про соціальну допомогу дитині-інваліду, довідку про наявність у батька ОСОБА_8 захворювання у вигляді загального ураження опорно-рухового апарату, а також надано характеристику з виконкому селищної ради. Вважає, що прокурором не доведено можливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів.

В своїй апеляційній скарзі прокурор просить оскаржену ухвалу, як незаконну, скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що слідчим суддею невірно встановлено відсутність ризиків, передбачених ч. 1ст. 177 КПК України, та вважає, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту не здатний у повному обсязі унеможливлювати настання ризиків, заявлених у клопотанні слідчого, та наддасть підозрюваного змогу негативно вливати на розслідування кримінального провадження, у зв`язку з чим застосований запобіжний захід не співмірний з наявними ньому ризиками. Вказує, що слідчий суддя не врахував обставини, які на думку сторони обвинувачення є достатніми для переконання, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти доведеним ризикам.

У своїй апеляційній скарзі захисниця підозрюваного просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в застосуванні до ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу.

Свої вимоги мотивує такими доводами:

- ОСОБА_8 повідомлено про підозру неуповноваженою службовою особою, що свідчить про те, що він не набув статусу підозрюваного та до нього незаконно застосований запобіжний захід;

- долученими до клопотання слідчого матеріалами не підтверджується наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 та заявлених ризиків, тому підстави для застосування запобіжного заходу відсутні.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи своєї апеляційної скарги та заперечував проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного та його захисниці; думку підозрюваного та його захисниці, які підтримали свої апеляційні скарги та заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

І. Щодо доводів апеляційної скарги захисниці про необґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- копією повідомлення про підозру з докладним викладом обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 ;

- документами, якими регламентовано проведення процедури тендерної закупівлі автобусу.

З аналізу наданих апеляційному суду матеріалів убачається, що на даній стадії досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_8 причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги підозрюваного та захисниці щодо необґрунтованості підозри з посиланням на докази та їх аналіз, оскільки на даній стадії досудового розслідування апеляційний суд позбавлений можливості надавати їм оцінку з точки зору їх допустимості, достовірності та доведення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні злочину, а лише констатує наявність у них відомостей, які на даній стадії кримінального провадження можуть переконати стороннього спостерігача у тому, що особа можливо вчинила певний злочин.

Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги захисниці про те, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 було підписано прокурором, який не входив до групи процесуальних керівників у кримінальному провадженні, тому він був повідомлений про підозру неналежною процесуальною особою, оскільки прокурором в судовому засіданні надано копію постанови першого заступника керівника Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_11 від 21.04.2020 року, згідно з якою прокурор ОСОБА_9 був визначений старшим групи процесуальних керівників у даному кримінальному провадженні.

ІІ. Щодо доводів апеляційних скарг про невірне врахування слідчим суддею обставин. що свідчать про наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_8 є громадянином України, зареєстрований та має постійне місце проживання в Одеській області, одружений, має на утриманні малолітню дитину-інваліда та батька-інваліда, офіційно працевлаштований та позитивно характеризується за місцем роботи, не судимий.

В судовому засіданні апеляційного суду прокурор не надав будь-яких відомостей про порушення підозрюваним обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді, впродовж його перебування під домашнім арештом. Вищевикладені обставини свідчать про те, що застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту спроможний забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також захисником у судовому засіданні надано документи на підтвердження наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків та інформацію про його особу, а саме: свідоцтво про шлюб; свідоцтво про народження дитини, медичні документи, що підтверджують наявність у сина та батька підозрюваного інвалідності, характеристика з місця роботи. З огляну на викладене апеляційний суд вважає відсутнім ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Разом з цим, з огляду на характер та обставини злочину, вчинення якого інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає доведеним ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, які є його співробітниками, а також наявність у нього можливості знищити, сховати, спотворити речі та документи, які мають відношення до кримінального провадження.

Також апеляційним судом враховується, що відомостей про здійснювання підозрюваним спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків протягом його перебування під домашнім арештом у прокурора відсутні, що свідчить про ефективність застосованого до підозрюваного запобіжного заходу.

Наявність будь-яких інших ризиків та прокурором в апеляційній скарзі та в судовому засіданні не заявлялось.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду прокурором не доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду прокурором не доведено, що ступінь суспільної безпеки кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_8 , та ступінь вираженості доведених у кримінальному провадженні ризиків свідчать про беззаперечну неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а також не спростований висновок слідчого судді про протилежне.

Разом з цим, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, необхідним і достатнім для запобігання яким є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Доводи апеляційної скарги підозрюваного та захисника щодо відсутності підстав для застосування до ОСОБА_8 будь-якого запобіжного заходу, яку апелянти мотивують відсутністю та недоведеністю ризиків у кримінальному провадженні, апеляційний суд вважає безпідставними з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини.

Апелянтами не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційні скарги прокурора, підозрюваного та захисниці необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу слідчого судді на невідповідність покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, перелічених в мотивувальній та в резолютивній частинах оскарженої ухвали, що свідчить про наявність описки, яка підлягає виправленню в порядку, передбаченому ст.379 КПК України.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 , захисниці підозрюваного

ОСОБА_8 адвокатки ОСОБА_7 та прокурора Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.04.2020 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0002488, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2019, без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4