В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Нововолинськ, Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , з середньою-спеціальною освітою, не працюючу, вдову, громадянку України, українку, раніше судиму 29.04.2005 р. ухвалою Апеляційного суду Волинської області за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років; 22.07.2019 р. вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, з яких відбула 23 години,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
Обвинувачена ОСОБА_4 13.07.2019 року близько 01 год. 30 хв. в м. Володимирі-Волинському, Волинської області, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на території парку «Словянський», що по вулиці Данила Галицького, діючи умисно, керучись корисливим мотивом та умислом, направленим на протиправне заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрала мобільний телефон марки «ALCATEL» моделі «One Touch Pixi 4 8050 D Black» IMEI № НОМЕР_1 , IMEI № НОМЕР_2 , вартістю 1306,67 грн., в якому знаходилася сім-картка оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» № НОМЕР_3 , вартістю 60 грн., належні ОСОБА_5 , чим завдала потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1366,67 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованому їй злочині та обставини викладені у обвинувальному акті визнала повністю. Щиро розкаялась у вчиненому злочині, просила суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченої, дослідити дані у справі, що характеризують її особу.
Учасникам судового провадження розяснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, є доведеною та кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.
Обставиною, котра обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченої, котра негативно характеризується за місцем проживання, позбавлена батьківських прав щодо неповнолітніх дітей, раніше притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення умисного особливо тяжкого злочину, після відбуття покарання, в період непогашеної та не знятої судимості знову вчинила умисний злочин, що підтверджує відсутність позитивних змін в її особистості після відбуття покарання й неготовність, небажання до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, свідчить про її підвищену суспільну небезпеку, небажання стати на шлях виправлення, стійку направленість на вчинення умисних злочинів, а також беручи до уваги сукупність помякшуючих та обтяжуючу покарання обставин, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає покарання у виді арешту.
На думку суду, таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів і відповідатиме принципам законності, справедливості, індивідуалізації покарання та вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Оскільки після постановлення вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.07.2019 р. встановлено, що ОСОБА_4 винувата ще в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення вироку Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.07.2019 р., тому суд призначає покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Передбачених законом підстав для застосування положень ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.
Речові докази відсутні.
Судові витрати стягнути із обвинуваченої.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначене за вироком Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 22.07.2019 р., більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді арешту строком на 4 (чотири) місяці.
Зарахувати в строк відбуття покарання 23 години громадських робіт, як покарання, що частково відбуте за попереднім вироком Володимир-Волинського міського суду від 22.07.2019 р., за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, з розрахунку, що одному дню арешту відповідає вісім годин громадських робіт.
Початок строку відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Стягнути із обвинуваченої ОСОБА_4 в користь держави 628,04 грн. судових витрат пов`язаних із залученням експертів для проведення товарознавчої експертизи.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом.
Суддя ОСОБА_1