УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 115 43 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської обл., чеченця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст.27, ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 01.12.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.27, ч.1 ст.115 КК України, а саме: у пособництві у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

На переконання слідчого, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років існують ризики вчинення дій щодо переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Посилаючись на вказане, слідчий вважає, що інші запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а тому просив застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор підтримав доводи клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, уважаючи, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисник заперечував проти застосування такого заходу як тримання під вартою, оспорював наявність даних на підтвердження обґрунтованості підозри, наявність реальних ризиків, вважаючи клопотання слідчого необґрунтованим. Просив суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника, при цьому зазначив, що він не має наміру ухилятися від слідства та суду.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

01.12.2019 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст..208 КПК України, того ж дня йому повідомлено про підозру за ч. 5 ст.27, ч.1 ст.115 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що на даній стадії є достатні дані, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 5 ст.27, ч.1 ст.115 КК України, що підтверджується наявними в матеріалах доказами: протоколами допиту свідків, підозрюваного, протоколами огляду та іншими матеріалами.

А тому доводи сторони захисту в цій частині є необґрунтованими та спростовуються вищевказаними доказами, сукупність яких є достатньою на даній стадії для висновку про обґрунтованість підозри.

Обговорюючи питання наявності зазначених ризиків щодо переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, незаконного впливу на потерпілого та свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, то існування таких ризиків є цілком ймовірним.
Так, ОСОБА_5 хоча і єраніше не судимою особою, разом з тим підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.
Наведене вище є достатньо вагомими підставами для прийняття підозрюваним спроб уникнути відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах провадження відсутні.

Матеріали клопотання містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_5 перебуваючи на волі незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інші кримінальні правопорушення, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишать існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Наведене вище нівелює доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Приймаючи до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, обставини вчинення злочину та його наслідки, а також інші дані, що характеризують особу підозрюваного, аналізуючи наведене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Також, відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає відсутніми підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в :

Клопотання т.в.о. начальника відділення СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 під вартою визначити до 29.01.2020 включно.
На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником на протязі п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали виготовлений 09.12.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_1