Справа № 541/1960/19
Провадження № 1-кс/541/507/2020
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А

25 червня 2020 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі:
головуючого слідчого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника- ОСОБА_3 ,
представника заявника адвокат ОСОБА_4
особи, стосовно якої заявлено відвід адвокат ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді заяву про відвід представника (адвоката ОСОБА_5 ) у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.07.2019 за ч.1 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в :
18 червня 2020 року до слідчого судді звернувся ОСОБА_3 із заявою про відвід представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 .
Заява вмотивона тим, що адвокат ОСОБА_5 здійснюючи представництво інтересів ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.07.2019 мав заявити собі самовідвід з підстав того, що слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_7 , котра є членом його сім`ї, здійснювала процесуальні дії у кримінальному провадженні № 0000081.
В судовому засіданні заявник ОСОБА_3 вимоги заяви підтримав та прохав задовольнити. Його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні покладався на розсуд суду.
Адвокат ОСОБА_5 прохав у задоволенні заяви відмовити.
Заслухавши пояснення заявника та його представника, особи стосовно якої заявлено відвід слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Миргородського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2019 за № 0000081 по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
Слідчим Миргородського ВП ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_8 16.09.2019 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000081 (а.с.12).
16 квітня 2020 року слідчим суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_9 за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 скасовано постанову про закриття кримінального провадження (а.с.15-19).
Підставою для скасування постановити слідчого слугували ті обставини на яких в ході судового засідання зауважував представник скаржника ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 (а.с.19).
До матеріалів заяви ОСОБА_3 долучено копію ухвали слідчого судді ОСОБА_7 від 02.09.2019 року, якою у кримінальному провадженні № 0000081 призначено проведення судово-автотехнічної експертизи (а.с.8-11).
18.06.2020 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про відвід представника (адвоката ОСОБА_5 ) (а.с.1-7).
Заяву розподілено в провадження слідчого судді ОСОБА_7 (а.с.20)
18.06.2020 року слідчим суддею ОСОБА_7 заявлено відвід по розгляду даної заяви з підстав п.3ч.1 ст. 75 КПК України (а.с.21) та надано підтверджуючі документи на існування вказаних обставин (а.с.22).
Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22.06.2020 року заяву про самовідвід задоволено (а.с.27).
Інститут відводу є засобом врегулювання конфлікту інтересів, виниклого у кримінальному провадженні.
Підстави для відводу захисника, представника визначені ст. 78 КПК України.
Заявник ОСОБА_3 у своїй заяві вказав, що відвід заявлений з підстав п.3 ч.2ст. 78 КПК України.
Так п.3 ч.2 ст. 78 КПК України, вказує, що особа не має права брати участь цьому ж кримінальному провадженні як захисник або представник також у випадку, якщо вона є близьким родичем або членом сім`ї слідчого, прокурора, потерпілого або будь-кого із складу суду.
Стаття 31 КПК України містить тлумачення поняття «склад суду». З системного аналізу положень даної статті вбачається, що поняття «склад суду» вжито в контексті судового розгляду кримінального провадження.
Системний аналіз ст.ст. 31,78 КПК України, дає підстави стверджувати про наявність заборони для захисника чи представника на участь у кримінальному провадженні, у випадку наявності у нього родинних відносин з будь-ким зі складу суду в провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження.
Надаючи оцінку доводам заявника ОСОБА_3 слідчий суддя зауважує, що з довідки Миргородського міськрайонного суду Полтавської області №541/1960/19/11802/2020 від 25.06.2020 року вбачається, що в провадженні судді (слідчого судді) ОСОБА_7 не перебуває, будь-яких судових проваджень по № 0000081 від 23.07.2019 за ч.1 ст. 286 КК України. Клопотання слідчого СВ Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_10 подане у даному кримінальному провадженні, після задоволення заяви слідчого судді ОСОБА_7 про самовідвід було передано в провадження іншого слідчого судді, визначеному в порядку ст. 35 КПК України.
Таким чином, вбачається що конфлікт інтересів під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000081 від 23.07.2019 за ч.1 ст. 286 КК України вже врегульовано в процесуальний спосіб, визначений ст.ст.75,80 КПК України.
Задоволення самовідводу позбавляє слідчого суддю можливості подальшої участі у кримінальному провадженні та приймати в ньому будь-які процесуальні рішення.
Таким чином, наявність родинних відносин між слідчим суддею ОСОБА_7 та адвокатом ОСОБА_5 не впливають на можливість реалізації заявником ОСОБА_3 своїх процесуальних прав у кримінальному провадженні та не порушує балансу рівності сторін.
Згідно зі ст. 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
У відповідності до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 131-2 Конституції України, для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. Незалежність адвокатури гарантується.
Статтею 64 Конституції України наведено перелік прав і свобод, котрі не підлягають обмеженню, до якого включено і право передбачене ст. 59 цієї Конституції.
Надаючи офіційне тлумачення положень статті 59 Конституції України, Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 16 листопада 2000 року N 13-рп/2000, зазначив, що з метою забезпечення реалізації закріплених прав і свобод людини і громадянина Конституція України встановлює відповідні правові гарантії. Зокрема, в частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. Право на правову допомогу - це гарантована Конституцією України можливість фізичної особи одержати юридичні (правові) послуги. Обмеження права підозрюваного, обвинуваченого і підсудного та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на вільний вибір захисниками інших юристів, які мають право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, суперечить положенням частини першої статті 59 та статті 64 Конституції України, за якими конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.
Право на захист є важливою складовою права на справедливий суд, закріпленому в пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що оскільки провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає ЄСПЛ віддавати перевагу «матеріально-правовій», а не «формальній» концепції «обвинувачення» в значенні пункту 1 статті 6 Конвенції. Суд змушений за зовнішніми ознаками роздивитися й розслідувати реальну ситуацію з процедурою, про яку йдеться (див.рішення у справі "Девір проти Бельгії" (Deweer v. Belgium) від 27 лютого 1980, п. 44, серія A, N 35).
Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на захист.
Стаття 8 КПК України вказує, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В той же час, відведення від участі у кримінальному провадженні ще й адвоката ОСОБА_5 покладає на іншого учасника кримінального провадження, ОСОБА_6 , надмірний та невиправданий процесуальний тягар по вибору іншого представника. Законом гарантовано право на захист. Право на захист передбачає право вільно обирати захисника. Незалежність адвокатури гарантується. Фактично, відведення адвоката від участі у кримінальному провадженні, без наявності реального конфлікту інтересів, буде наслідком порушення права ОСОБА_6 на захист, в тому числі на вільний вибір захисника та може розцінюватися як перешкоджання у здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги та порушення встановлених законом гарантій їх діяльності.
Законодавець, врахувавши суспільну необхідність в забезпеченні права особи на захист, встановив кримінальну відповідальність за посягання на нього (ст.374 КК України) та за втручання в діяльність в захисника чи представника особи (ст. 397 КК України).
Таким чином, враховуючи мету інституту відводу, слідчий суддя не вбачає законних підстав для задоволення даної заяви.
Керуючись ст. 78 КПК України, слідчий суддя, -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід представника (адвоката ОСОБА_5 ) у кримінальному провадженні № 0000081 від 23.07.2019 за ч.1 ст. 286 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали виготовлено 26.06.2020.

Слідчий суддяОСОБА_1