Справа № 744/499/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/194/20
Категорія - ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка, Чернігівської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, без реєстрації місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу вимог ст. 89 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Початок іспитового строку визначено рахувати з дати ухвалення вироку, тобто з 06 грудня 2019 року.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок.

Речовий доказ: велосипед марки «Аіст» темно-синього кольору з рамою відкритого типу моделі 112-314 з номером на рамі 517573-09, переданий потерпілому ОСОБА_9 під зберігальну розписку, - визначено повернути останньому.

Як встановлено судом першої інстанції, 09 липня 2018 року близько 20 годині 30 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз ділянку місцевості, що знаходиться на відстані 150 метрів від вулиці Заводська села Кути Другі, Семенівського району, Чернігівської області, в напрямку до міста Семенівка, Чернігівської області, побачив залишений без нагляду на траві велосипед марки «Аіст» з рамою відкритого типу № 517573-09, темно-синього кольору, що належить ОСОБА_9 . В подальшому ОСОБА_7 , маючи умисел на вчинення крадіжки, таємно, з корисливим мотивом та метою, шляхом вільного доступу, користуючись тимчасовою відсутністю власника та сторонніх осіб, здійснив крадіжку вищезазначеного велосипеда і утримуючи викрадене майно при собі, місце скоєння кримінального правопорушення залишив, отримавши тим самим реальну можливість розпорядитися та користуватися викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновку експерта № 3908/19-24 від 03 жовтня 2019 року матеріальних збитків на загальну суму 800 гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з вироком суду адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування таких вимог посилається на незаконність та необґрунтованість вироку через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Так, зазначає про розбіжності у марці викраденого велосипеду та вказує, що ОСОБА_7 визнано винуватим у крадіжці велосипеда марки «Аіст», тоді як згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3908/19-24 від 03.10.2019 року не представилось можливим встановити марку та модель велосипеду, а відповідно до протоколу огляду та вилучення велосипеда від 09.07.2018 року слідчим було оглянуто та вилучено велосипед марки «Мінськ», який у подальшому було визнано речовим доказом, проте, вирішуючи долю речових доказів у вироку, суд вказав велосипед марки «Аіст».

Крім того, адвокат вказує, що відповідно до матеріалів провадження велосипед було відібрано у обвинуваченого у темну пору доби на мосту у м. Семенівка і тут же передано онуку потерпілого, самого ж обвинуваченого тут же було фактично затримано та поміщено до службового автомобіля, при цьому жодного процесуального документу складено не було. В подальшому вони прослідували на місце зникнення велосипеда потерпілого, неподалік від якого виявили ще один велосипед, повертаючись до м. Семенівка, один із працівників поліції їхав на одному з виявлених велосипедів, жодного процесуального документу щодо виявлення іншого велосипеду складено не було, що на переконання адвоката, ставить під сумнів який саме велосипед було вилучено у обвинуваченого який на мосту та який в подальшому оглядався. Сам протокол огляду велосипеду, який оформлений як протокол огляду місця події апелянт вважає недопустимим доказом, оскільки сам огляд проводився до внесення відомостей про злочин в ЄРДР, за участі ОСОБА_7 , який у ньому зазначений як підозрюваний (оскільки відповідні права йому було роз`яснено) при цьому у порушення ст. 208 КПК України протоколу затримання складено не було. Тому захисник вважає, що під час досудового розслідування було допущено ряд процесуальних порушень, яким судом першої інстанції не надано відповідної оцінки.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вважаючи її безпідставною, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанцій обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 185 КК України не визнав повністю та пояснив, що колесо зі свого велосипеду він віддав жінці, у якої спустило колесо, свій велосипед залишив у кущах, а щоб йому доїхати додому, велосипед йому дав хлопець на ім`я ОСОБА_10 , з яким вони розпивали спиртне. На мосту у м. Семенівка він зупинився біля людей попросити прикурити, в цей час під`їхали працівники поліції з якимось хлопцем, який указав на його велосипед та сказав, що він належить його діду. Поліцейські запропонували проїхати із ними, на що він погодився, приїхавши у с. Кути, побачили там Покотила, який стояв із якимось велосипедом, звідти поїхали у відділ поліції,.

Попри невизнання вини ОСОБА_7 , вина його у інкримінованому діянні повністю підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, потерпілий ОСОБА_9 в суді першої інстанцій показав, що 09.07.2018 року надвечір поїхав на велосипеді на город, який розташований над дорогою біля с. Кути Другі. Працюючи на городі, велосипед залишив на узбіччі, а хвилин через п`ять повернувся та виявив, що той зник, після чого пішов додому і повідомив онуку, який і викликав поліцію і разом з ним повернулися на город. Зі сторони м. Семенівки їхав знайомий ОСОБА_11 , який на їх питання повідомив, що бачив якогось нетверезого чоловіка на велосипеді, який рухався у бік Семенівки. Коли приїхали працівники поліції, то вони їм повідомили обставини і вони з його онуком прослідували до м. Семенівка, де на мосту зустріли трьох чоловіків, у тому числі обвинуваченого, біля якого стояв його велосипед, який онук упізнав. Усі разом повернулися на місце злочину, де ОСОБА_7 показав у кущах свій велосипед зі спущеним колесом та розповів, що їхав додому, в нього спустило колесо, тому він свій велосипед залишив, а на велосипеді потерпілого прослідував далі.

Такі показання потерпілого узгоджуються і з показаннями свідків, зокрема неповнолітнього ОСОБА_12 , який був допитаний у суді першої інстанції і надав аналогічний виклад обставин викрадення велосипеда його діда та пояснив, що разом із працівниками поліції виявили велосипед у обвинуваченого, а неподалік від місця викрадення останній показав ще один велосипед, який належав йому та пояснював, що узяв велосипед діда щоб доїхати додому, оскільки у його велосипеда спустило колесо. Свідок ОСОБА_13 пояснив, що бачив як по дорозі їхав нетверезий чоловік у сторону м. Семенівки та розповів про це ОСОБА_9 .

Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_15 дали суду аналогічні за змістом показання з приводу того, що вони стояли на мосту у м. Семенівка і до них під`їхав на велосипеді незнайомий чоловік, який був нетверезим, потім до них під`їхали працівники поліції із хлопцем, який впізнав велосипед як викрадений у його діда.

Показання, аналогічні викладеним вище дали суду і працівники поліції ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які виїжджали на виїзд по факту викрадення велосипеда та виявили його у обвинуваченого.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.07.2018 року було оглянуто відкриту ділянку місцевості, розташовану на відстані 150 м від с. Кути Другі, Семенівського району, Чернігівської області, звідки було викрадено велосипед, який належить потерпілому ОСОБА_9 (а.п. 45-48)

Згідно протоколу огляду місця події від 09.07.2018 року з доданою ілюстративною фототаблицею на території Семенівського відділення поліції Новгород-Сіверського відділу поліції ГУНП в Чернігівській області за адресою: вулиця Березова Роща, 32, місто Семенівка, Чернігівської області було оглянуто та вилучено велосипед марки «Мінськ», синього кольору із жіночою рамою (а.п. 51-55).

А відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 3908/19-24 від 03 жовтня 2019 року з доданою ілюстративною таблицею: 1. Ідентифікувати марку та модель наданого на дослідження велосипеду з рамою відкритого типу № 517573-09, темно-синього кольору, не надається можливим по причинам, указаним в дослідницькій частині висновку. 2. Вартість велосипеду марки «Аіст» модель 112-314 з рамою відкритого типу № 517573-09, темно-синього кольору, з ознаками природного зносу, на вторинному ринку України станом на 09.07.2018 року може складати 800,00, при умові, що товарний стан велосипеда на момент проведення експертизи, відповідає товарному стану на 09.07.2018 року (а.п. 167-171).

Стосовно визнання даних доказів недопустимими, як про те просить сторона захисту, колегія суддів вважає такі посилання необґрунтованими, оскільки питання протиріч у марці велосипеда було усунуто в ході судового розгляду показаннями потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , які впізнали велосипед, потерпілий показав, що у нього викрадений велосипед марки «Аіст», інших велосипедів не було, паспорт на велосипед він надав, відповідно до якого модель 112-314, номер з указаного паспорту та на рамі велосипеду збігається 517573.

Проведеною в ході судового розгляду судово-товарознавчої експертизи (висновок № 3908/19-24 від 30.10.2019 року) було встановлено, що при візуальному огляді на велосипеді маркувальних позначень, ярликів, які б свідчили стосовно найменування його виробника, марки, моделі та інших ідентифікаційних даних не виявлено, однак на рамі маються залишки слідів наліпок та номер рами НОМЕР_1 . Разом з тим, при відсутній моделі на велосипеді, відповідно до даних, зазначених в ухвалі про призначення експертизи - модель 112-314, маркетинговим дослідженням ринку велосипедів моделей 112-314 в мережі Інтернет встановлено, що виробник велосипеда ООО «МотоВело», країна виробництва Білорусь, Мінськ, марка «Аіст», таким чином експертом було надано вартість велосипеда марки «Аіст».

Посилання адвоката на визнання недопустимим доказом протоколу огляду місця події від 09.07.2018 колегія суддів також вважає необґрунтованими, оскільки суд першої інстанції дав правильну оцінку даному доказу та зазначив, що останній складений за формою, встановленою для протоколу огляду місця, вимоги щодо його складання додержані і незгода сторони захисту з його змістом не можу стати підставою для визнання доказу недопустимим, з чим погоджується і колегія суддів.

Також, не заслуговують на увагу доводи щодо затримання ОСОБА_18 , оскільки слідчим у судовому засіданні було роз`яснено, що останній не затримувався у порядку ст. 208 КПК України через відсутність для цього підстав, за його участі лише було складено протокол огляду місця події.

Таким чином, колегія суддів приходить переконання, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених у судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка у сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення.

За встановлених фактичних обставин, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який в силу ст. 89 не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, враховано судом і відсутність пом`якшуючих покарання обставин та наявність обтяжуючої, якою суд визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та дійшов цілком обґрунтовано висновку про необхідність призначення покарання у межах санкції частини статті та зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Під час апеляційного розгляду кримінального провадження не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону та порушень прав обвинуваченого, які б потягли за собою безумовне скасування вироку суду.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Семенівського районного суду Чернігівської області від 06 грудня 2019 року, відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4