Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/487/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 115 (93, 94) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року. м. Кропивницький

Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2019 року, якою стосовно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнатівка, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.10.2012 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 1,2 ст. 289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. 13.06.2014 року, звільненого відповідно до Закону України «Про амністію».
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства, а саме з 15 год. 50 хв. 05 грудня 2019 року до 15 год. 50 хв. 02 лютого 2020 року
В С Т А Н О В И В:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Свої вимоги мотивує тим, що на його думку ухвала винесена безпідставно та скоріше за все з мотивів тиску на суд, як засобів масової інформації які у своїх інформаційних публікаціях вже нав`язали суспільству думку та висновки про причетність та скоєння ОСОБА_8 злочину. Крім того, у клопотанні про продовження строку тримання під вартою не наведено як визначено ч.3 ст.199 КПК України виклад обставин які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Жодного об`єктивного допустимого доказу даного звинувачення у слідчого та прокурора на час подання клопотання про застосування запобіжного заходу нема. У клопотанні про продовження строку тримання під вартою з`явився лише один новий документ «Довідка про абонента СІМ НОМЕР_1 » без реквізитів та без підпису виконавця. Жодного пояснення щодо «ДОКАЗІВ» причетності ОСОБА_8 до скоєння злочину ні прокурор ні слідчий у судовому засіданні не надали. Зазначає, що покази свідків вказують на те, що ОСОБА_8 та автомобіль на якому він пересувався 25.08 2019 року разом зі свідками ОСОБА_9 , Мозулевською та А.В ОСОБА_10 знаходився у час зникнення ОСОБА_11 , за 15 кілометрів у селах В.Байраки, Трепівка та с. Н.Трепівка Знам`янського району. Вказує, що що експертні дослідження, які були проведені Вінницьким НДЕКЦ МВС України є заінтересованим органом, який перебуває у підпорядкуванні МВС України, як і орган досудового розслідування слідчий відділ ГУНП в Кіровоградській області. Вилучення речей, як зразків для проведення експертних досліджень проводилось з порушенням ст.245 КПК України ( Висновок 479 від 30 липня 2019 року-ухвала від 08.07.2019, про проведення обшуку від 06.06.2019 не пред`являлась, повторно спроба проникнення до будинку без ухвали). Також захисник зазначає, що у матеріалах кримінального провадження маються покази свідків (допити від 12.07.2019 року), які спілкувались з підозрюваним ОСОБА_8 у час скоєння злочину. Слідчий ОСОБА_12 за час перебування Середніцького в ІТТ м. Кропивницького примушував затриманого написати зізнання у вчиненні вбивства ОСОБА_13 . Після переведення ОСОБА_8 до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» у період з 16.09.2019 року слідчий провів за участі захисники та ОСОБА_8 лише два допити з питаннями, які вже ставились ОСОБА_8 ще 16.08.2019 року. Крім того, Довідка №938/20-2019 від 24.06.2019 року начальника Управління оперативно - технічних заходів ОСОБА_14 містить неправдиві відомості про місцезнаходження ОСОБА_8 у час зникнення ОСОБА_13 . Слідчим не доведено того факту, що ОСОБА_8 перебував 15.08.2018 року на місці зникнення ОСОБА_11 по АДРЕСА_3 . Доводить також до відома, що Знам`янським міським відділом поліції розпочато досудове розслідування про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_15 , внесеного до ЄРДР за № 0002060 від 10.11.2019 року за фактом побиття співмешканки ОСОБА_8 ОСОБА_16 . Вважає, що до ОСОБА_8 , у зв`язу з тим, що слідчим проводяться процесуальні дії з порушенням ст. 17 та 40 КПК України, та катуванням у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», можливо змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2019 задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП в Кіровоградській області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0001596 від 25.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України, строком на 60 днів, а саме з 15 год. 50 хв. 05 грудня 2019 року до 15 год. 50 хв. 02 лютого 2020 року.

Своє рішення, слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України, оскільки наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданими слідчим доказів. Крім того, під час розгляду, слідчий суддя встановив наявність ризиків передбачених: п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому оголошено про підозру, зібраних у справі доказів та можливе покарання у разі доведення його провини та відсутність стійких виробничих зав`язків, останній може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду; п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість підозрюваним впливати на потерпілу та свідків, які в судовому засіданні ще не допитувалися. Інші ризики матеріалами клопотання не доведені.
Заслухавши доповідача, в дебатах захисника адвоката ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без зміни, дослідивши матеріали клопотання і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СУ ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0001596 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

13.08.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

05 грудня 2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда продовжено строк досудового розслідування до 13.02.2020 року та продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, в межах строку досудового слідства, а саме з 15 год. 50 хв. 05 грудня 2019 року до 15 год. 50 хв. 02 лютого 2020 року.

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя виконав вимоги ст.199 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що на стадії розгляду слідчим суддею питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , останній обґрунтовано підозрюється в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України.
Мотивуючи неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою прокурор зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001596 від 25.08.2018 не закінчено та задля його завершення необхідно провести ряд слідчих дій, які буде неможливо здійснити у разі ухилення підозрюваного від досудового розслідування.

Апеляційний суд вважає, що тяжкість та обґрунтованість пред`явленої на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_8 підозри, яка була пред`явлена у відповідності до вимог Глави 22 Кримінального процесуального закону України, необхідність завершення досудового розслідування, а також існування ризиків, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, виправдовують продовження строку дії найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 , та дають апеляційному суду можливість прийти до висновку про обґрунтованість рішення слідчого судді про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу.

Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Апеляційним судом встановлено, що при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя обґрунтовано врахував, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про можливі причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання та той факт, що існуючі та враховані при обранні запобіжного заходу ризики не зменшилися.

Доводи захисника про відсутність обгрутованої підозри апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

При розгляді апеляційної скарги захисника, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку апеляційного суду, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 , пред`явленої на даній стадії досудового розслідування, підтверджується зібраними по справі доказами, які долучені до клопотання слідчого.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

За таких умов, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України, та з урахуванням наявності на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри у скоєні останнім кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст. 115, ч.4 ст.187 КК України, необхідністю проведення ряду слідчих дій органом досудового розслідування та виконанню вимог ст.ст. 290, 291 КПК України, апеляційний суд вважає, що у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, а тому суд не знаходить підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Твердження захисника про порушення «розумності» строку тримання особи під вартою у даному кримінальному провадженні, в контексті правової позиції, викладеної у рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України», апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на те, що строк тримання підозрюваного під вартою, продовжений на 60 днів, а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд обов`язкових слідчих і процесуальних дій для завершення досудового розслідування.

Доводи захисника про те, що, згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції, зі спливом певного часу, лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення волі, суд апеляційної інстанції вважає також необґрунтованим, адже прокурор у клопотанні мотивував необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного не лише обґрунтованістю підозри, а й іншими обставинами про які зазначено в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, які перевірені під час апеляційного розгляду.

Крім того, зазначені у апеляційній скарзі захисника порушення, які на його думку допущені органом досудового розслідування, апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, оскільки вони не спростовують правильність висновків слідчого судді та не є визначеною законом підставою для скасування вказаного судового рішення.

Окрім того, апеляційний суд, враховує наслідки, які настали після вчинених кримінальних правопорушень, в яких на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 .

При цьому обставини, передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційним судом не встановлені.

По матеріалам клопотання також не вбачається можливості застосування застави підозрюваному, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства та загибель людини, відповідно до п.1,2 ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05.12.2019 року, якою підозрюваному ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме з 15 год. 50 хв. 05 грудня 2019 року до 15 год. 50 хв. 02 лютого 2020 року без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2