Справа № 178/866/18
У Х В А Л А

19 грудня 2019 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Кринички за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпро, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 за ч. 3 ст. 186 КК України та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. Долинське П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_2 за ч. 3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 25 грудня 2019 року, тому підлягає вирішенню питання про продовження обвинувачуваним строку тримання під вартою.

Прокурор вважає необхідним продовжити обвинуваченим дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спираючись на те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються в скоєнні тяжкого злочину, вони зареєстровані проживаючими в одному місці - ОСОБА_6 по АДРЕСА_3 , ОСОБА_7 по АДРЕСА_4 , а проживають в інших місцях без реєстрації, в провадженні іншого суду перебуває кримінальне провадження відносно тих же обвинувачених, тому не виключена можливість обвинувачений переховуватись від суду та скоювати нові злочини.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_5 просять змінити обвинуваченому ОСОБА_6 міру запобіжного заходу на домашній арешт, бо прокурор на їх думку на довів наявності існування названих ним ризиків, в в справі відсутні докази причетності ОСОБА_8 до скоєння кримінального правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_4 просять не продовжувати обвинувачуваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 запевняє, що не буде ухилятись від явки до суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.
Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Судом встановлено, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 спливає 25 грудня 2019 року.
Враховуючи, що судове провадження не завершено до спливу строку тримання під вартою та визначенні ризики - можливість переховування від суду, та скоєння нових злочинів на час розгляду кримінального провадження не відпали, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Наявність ризиків перешкоджання обвинуваченими встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вчинення ними нових правопорушень, можливості переховуватися від суду, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, оскільки обом обвинуваченим вже обирався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, але обидва обвинувачені обвинувачуються в скоєнні кримінального правопорушення в період коли міра запобіжного заходу втратила чинність, а обвинувачені ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачуються у скоєнні кримінального правопорушення в період дії стосовно них запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Обвинувачені мешкають не за місцем реєстрації, а ст. 181 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передбачає наявність визначеного житла. Наведені обставини свідчать про схильність обвинувачених до вчинення інших правопорушень. Питання наявності, допустимості та достатності доказів причетності обвинувачених до скоєння кримінальних правопорушень судом вирішується при ухваленні вироку, а не при вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу. У зв`язку з чим в задоволенні заяв обвинувачених та їх захисників про зміну запобіжного заходу на домашній арешт має бути відмовлено, та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обох обвинувачених.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 314, 316, 331 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, продовжити до 14 лютого 2020 року.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, продовжити до 14 лютого 2020 року.

В задоволенні заяв обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про зміну обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1