Справа № 645/58/20
Провадження № 1-кп/645/504/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 травня 2020 року м. Харків
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова , громадянка України, з середньої освітою, неодруженої, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працює, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 в силу ст.89 КК України, раніше не судима,-
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України
ОСОБА_6 05.12.2019 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, прийшла до своєї квартири за адресою мешкання АДРЕСА_1 , де в цей рас перебував її співмешканець ОСОБА_5 , в ході спілкування, між ним виник словесний конфлікт, обумовлений побутовими суперечками, в ході якого, у ОСОБА_6 на підґрунті особистих неприязних відносин, виник злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . З мотивів особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 перебуваючи в одній з кімнат квартири за вищевказаною адресою, взяла зі столу в кімнаті побутовий ніж та тримаючи ніж лівою рукою за рукоятку, перебуваючи напроти ОСОБА_5 на відстані і витягнутої руки, діючи умисно, розуміючи, що від її дій можуть настати тяжкі наслідки для здоров`я потерпілого, нанесла ОСОБА_5 один удар вказаним ножем в область черевної порожнини. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 спричинила ОСОБА_5 колото різане поранення передньої черевної стінки проникаюче до черевної порожнини з пораненням клубової кишки та більшого сальника, розвитком перітоніуму. По ступеню тяжкості це тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя (відповідно до п.2.1.3 «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6МОЗ України від 17.01.1995 року).
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 беззаперечно визнала себе винною у скоєні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, щиро розкаялася, пояснила суду про обставини вчиненого нею кримінального правопорушення, що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності, зазначивши, що дійсно 05 грудня 2019 року, в вечірній час, у неї виник конфлікт зі співмешканцем ОСОБА_5 , в ході якого вона нанесла останньому один удар ножем в область черевної порожнини, ніж вона взяла на столі в кімнаті Потім ОСОБА_6 сама викликала швидку потерпілому ОСОБА_5 . Також обвинувачена зазначила,що всі обставини, викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи, події вчинення ним кримінального правопорушення вірно відображені.
Показання обвинуваченої повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вона не заперечує, а саме обставини, які вказані в обвинувальному акті, як і кількість та тяжкість нанесених тілесних ушкоджень. З урахуванням повного визнання вини у вчинені вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ст. 349 ч.3 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вважає за доцільне обмежитись дослідженням доказів, які стосуються особи обвинуваченої. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції. Учасникам процесу роз`яснено, що у такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст.121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Вину обвинуваченої ОСОБА_6 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України суд вважає доведеною.
Згідно ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 суд вважає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , передбаченою ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням в ході судового розгляду даних особи обвинуваченої ОСОБА_6 , встановлено, що вона офіційно не працює, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір похилого віку, в силу ст.89 КК України раніше не судима (вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13.12.2012 року справа (2033/1632/2012), вимога ОСК ГУНП України в Харківській області від 06.12.2019 року), як вбачається з повідомлення КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» від 19.12.2019 року №8678 на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, згідно повідомлення КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» від 16.12.2019 року №7515, ОСОБА_6 впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КЗОЗ «ХМПНД №3» не зверталася.
Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самою обвинуваченою, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке, за змістом ст. 12 КК України, є умисним тяжким кримінальним правопорушенням, наслідки вчиненого кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання, особу обвинуваченого, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, а також вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій статті, яка передбачає відповідальність за вчинене, оскільки, дані про особу обвинуваченої, унеможливлюють, на думку суду, призначити інше покарання, окрім позбавлення волі, із звільненням обвинуваченого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в порядку ст. 75 КК України, оскільки її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень можливо без ізоляції від суспільства.
Окрім того, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням покласти на засуджену ОСОБА_6 обов`язки передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, а також додатково обов`язок, необхідний і достатній для її виправлення, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
У справі відсутні процесуальні витрати.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374, 395 КПК України суд, -
Визнати ОСОБА_6 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.
У зв`язку зі звільненням засудженої ОСОБА_6 з випробуванням покласти на неї обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.
Також додатково покласти на засуджену ОСОБА_6 обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації
Речовий доказ ніж з рукояткою біло фіолетового кольору в чохлі, який знаходиться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Немишлянського відділу поліції ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили знищити.
Речові докази ніж №1 з рукояткою коричнево зеленого кольору з лезом довжиною 15,5 см., ніж №2 з чорною рукояткою з лезом довжиною 20,5 см, ніж №3 з рукояткою червоно білого кольору з лезом довжиною 16 см, ніж №4 з рукояткою білого кольору з лезом 16,5 см., ніж №5 з рукояткою червоно білого кольору з лезом 12,4 см, ніж №6 з рукояткою чорного кольору з лезом 12,3 см, ніж №8 з рукояткою білого кольору з лезом довжиною 6,9 см, які знаходяться на відповідальному зберіганні в камері схову речових доказів Немишлянського відділу поліції ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути законному власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок який набрав законної сили є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для всіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Відповідно до приписів ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Роз`яснити сторонам кримінального провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитись с журналами судового засідання й подати на них письмові зауваження.

Головуючий суддя: