ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2020 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участі:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2020 року прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 до Фастівського міськрайонного суду Київської області подано для розгляду вищевказане клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0001635 від 07.08.2016 за ч. 2 ст. 125 КК України, які ухвалою судді призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор вважав за можливе закрити дане кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки дане кримінальне правопорушення відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_4 вчинене 24 липня 2016 року, відноситься до злочинів невеликої тяжкості. Крім того, на даний момент у кримінальному провадженні жодній особі не повідомлено про підозру, тобто не встановлено особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та з моменту його вчинення минули строки давності .
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав за неможливе задовольняти клопотання прокурора, про що надав суду письмове заперечення. Зазначив, що протягом більше трьох років слідство по справі фактично не проводилось, свідки події умисно не допитувались, хоча про них, а також про те, що це брат та невістка нанесли йому тілесні ушкодження він постійно повідомляв. Також вказав, що неодноразово звертався зі скаргами на бездіяльність слідчого до слідчого судді, місцевої та обласної прокуратур, а також до Генеральної прокуратури. Просив суд передати кримінальне провадження для розслідування до іншого відділу Національної поліції Київської області.
Ознайомившись з клопотанням, оглянувши матеріали додані до клопотання, заслухавши думку прокурора та потерпілого, суд дійшов такого висновку.
24.07.2016 надійшло повідомлення на лінію 102 про те, що невідома особа нанесла тілесні ушкодження громадянину ОСОБА_4 у м. Фастові.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2016 зобов`язано Фастівське відділення поліції Васильківського відділу ГУ НП в Київській області внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань заяву ОСОБА_4 від 24.07.2016 та розпочати досудове розслідування.
Так, 06.08.2016 до ЄРДР було внесено відомості за №0001635 за заявою ОСОБА_4 . Попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 125 КК України.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.01.2017 скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчогоу кримінальному провадженні задоволено та зобов`язано слідчого СВ Фастівського ВП Васильківського відділу ГУ НП у Київській області ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження звернутися до слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області із поданням про тимчасовий доступ до медичних документів Фастівської ЦРЛ на ім`я ОСОБА_4 та призначити судово-медичну експертизу для визначення ступеню тілесних ушкоджень та їх наслідків для ОСОБА_4 .
Слідчим двічі виносились постанови про закриття кримінального провадження, які в подальшому двічі були скасовані прокурором.
Процесуальними керівниками неодноразово давались вказівки слідчому щодо необхідності проведення численних слідчих дій.
Лише 16.08.2017 вперше та 28.08.2017 додатково допитано ОСОБА_4 в якості потерпілого.
Відповідно до протоколів без зазначення дати проведення процесуальної дії допитано як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

13.03.2019 прокурором ОСОБА_3 надано вказівки у кримінальному проваджені.

10.05.2019 відповідно до постанови слідчого змінено правову кваліфікацію злочину з ч. 1 ст. 125 КК України на ч. 2 ст. 125 КК України.

11.05.2019 підготовлено проект повідомлення про підозру.

11.05.2019 Прокурором ОСОБА_3 скасовано рішення слідчого про повідомлення про підозру ОСОБА_8 у зв`язку із невиконанням вказівок прокурора у кримінальному провадженні та відсутністю в підозрі викладу прав підозрюваного.

Як зазначалось вище, прокурор просив закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
У даному випадку, злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості та строки давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення особою вказаного злочину згідно ст. 49 КК України становлять три роки.
Тобто, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.
У той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування.
Згідно зі ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
А публічність ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст.ст. 9, 25 КПК України.
У даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів, 13.03.2019 прокурором Фастівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 надані вказівки слідчому, однак після цього жодної дії окрім зміни кваліфікації злочину по провадженню та підготовки проекту підозри не вчинялось. Скасовуючи 11.05.2019 року повідомлення про підозру прокурор зазначив на необхідність проведення певних слідчих дій у кримінальному провадженні. Однак у період з 11.05.2019 року до часу звернення прокурора до суду із клопотанням про закриття кримінального провадження, до 16.01.2020 року слідчим не здійснено жодної слідчої (розшукової) дії, тобто не здійснювались дії на виконання обов`язку встановленого ст. 92 КПК України. А прокурор, не дивлячись на вказані обставини, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.
Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» та введена в дію 17.10.2019, як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження № 0001635 шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
За таких обставин, клопотання не підлягає задоволенню, а матеріали кримінального провадження слід повернути прокурору для здійснення кримінального провадження в загальному порядку.
Щодо клопотання потерпілого про передачу кримінального провадження для розслідування до іншого відділу Національної поліції Київської області, то прийняття даного рішення відповідно до положень КПК України не належить до компетенції суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 25, 284, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання прокурора Фастіської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001635 від 07.08.2016 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_9 -Тьолушкіна