Справа № 286/209/20
У Х В А Л А

27 січня 2020 року м. Овруч

Слідчий суддя Овруцького районного суду Житомирської області ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ :

23.01.2020 захисник ОСОБА_4 подав заяву про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальній справі №286/1461/19 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, з підстав наявності обставин, які викликають у сторони захисту думку щодо неупередженості судді, а саме: як стало відомо з загальнодоступної мережі «Facebook» та інших інформаційних джерел, під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 10.12.2019 з участю автомобіля марки «Шевроле» під керуванням судді ОСОБА_5 та автомобіля ВАЗ -2104, юридичну допомогу ОСОБА_5 , як одному з учасників ДТП надавав безпосередньо адвокат ОСОБА_7 , який є представником потерпілої ОСОБА_8 як у судовому проваджені, так був і на досудовому слідстві. Такі обставини ставлять під розумний та обґрунтований сумнів неупередженість і об`єктивність суду в складі головуючої судді ОСОБА_5 по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні. Участь адвоката, який надає безпосередню юридичну допомогу судді або членам його родини та участь вказаного адвоката в якості представника потерпілої особи в кримінальному провадженні, породжують конфлікт інтересів як у адвоката, так і у суду.

В судовому засіданні прокурор щодо задоволення заяви заперечив, посилаючись на те, що по факту ДТП за участю судді ОСОБА_5 відсутні будь-які провадження по справах про адміністративні правопорушення чи кримінальні провадження, відсутні і будь-які договори про надання адвокатом ОСОБА_7 правової допомоги судді ОСОБА_5 , а інформація з «Facebook» не є належним доказом.

Суддя ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, але надала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її участі. По суті заявленого відводу вказала, що наведені стороною захисту обставини, не є такими, що викликали у неї упередженість чи необ`єктивність, але, зважаючи, що зазначені обставини викликали сумнів у сторони захисту в її об`єктивності та неупередженості, з етичних та законних міркувань вона не заперечує проти задоволення вказаної заяви про відвід.

Інші учасники провадження в судове засідання також не з`явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи.

Вислухавши пояснення прокурора та враховуючи позицію судді, наведену в письмовій заяві, слідчий суддя приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

Статтями 75,76 КПК України визначені підстави для відводу судді у кримінальному провадженні.

Так, у відповідності до ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім 'ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Захисник підставою для відводу судді зазначив п.4 ч.1 ст.75 КПК України. При цьому, вказав, що зазначена підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду справи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейським судом з прав людини в своїх рішеннях визначено наступний підхід до оцінки безсторонності суду, що розглядає справу.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, № 255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Судом зазначається, що особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58).

У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що здійснюється" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), рішення від 26 жовтня 1984 року, серія A, N 86, с. 14, п. 26). Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), там само, та рішення у справі "Кастільо Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), рішення від 28 жовтня 1998 року, Reports 1998-VIII, с. 3116, п. 45).

Наявність зазначених вище обставин, навіть за відсутності тих чи інших об`єктивних чинників, може бути підставою для виникнення у сторін та інших учасників справи почуття упередженості судді в цій справі, створити перешкоди для вирішення справи у відповідності до засад кримінального судочинства, в тому числі у зв`язку з вірогідними зловживаннями сторонами процесуальними правами, та зашкодити законності прийнятих рішень, за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами.

Відповідно до положень ст. 14 Кодексу суддівської етики суддя повинен уникати позапроцесуальних взаємовідносин з одним із учасників процесу або його представником у справі за відсутності інших учасників процесу.

Слідчий суддя, не може покласти в основу рішення по справі посилання прокурора про відсутність будь-яких проваджень по справах про адміністративні правопорушення чи кримінальних проваджень по факту ДТП за участю судді ОСОБА_5 , відсутність і будь-яких договорів про надання адвокатом ОСОБА_7 правової допомоги судді ОСОБА_5 , та неналежність такого доказу як інформація з «Facebook», оскільки суддя ОСОБА_5 в своїй заяві не спростувала вказані факти, а лише вказала, що наведені стороною захисту обставини, не є такими, що викликали у неї упередженість чи необ`єктивність, тобто фактично підтвердила, що наведені стороною захисту обставини мали місце.

За таких обставин, оцінюючи, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв, стосунки, що розглядаються, слідчий суддя, з огляду на позицію судді ОСОБА_5 та з метою усунення будь-яких підстав, які можуть викликати сумнівні почуття в її об`єктивності та неупередженості, а також зашкодити законності прийнятих рішень за рахунок наявності додаткових підстав для їх оскарження, пов`язаних із згадуваними обставинами, в тому числі і з метою забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість, приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст.75, 80, 81, 309, 369, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальній справі №286/1461/19 по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №0000559 від 03.09.2018), задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти даної ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1