Справа №463/2335/20
Провадження №1-кс/463/1417/20
У Х В А Л А

26 травня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань та про зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань за заявою від 26.02.2020 про вчинення злочинів.
Скаргу обґрунтовує тим, що 26.02.2020 р. він подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву про кримінальне правопорушення вчинене поліцейським Буського ВП ГУНПУ у Львівській області та процесуальними прокурорами шляхом зловживання службовим становищем та умисного систематичного перешкоджання адвокату ОСОБА_3 у здійсненні представницької та адвокатської діяльності в інтересах його довірителя ОСОБА_4 та інших.

Однак, в подальшому з`ясував, що на підставі його заяви інформація в ЄРДР не внесена. Вважає, що слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, допущено бездіяльність, так як, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а тому звернувся із скаргою до суду.

В судовому засіданні скаржник скаргу підтримав з мотивів наведених у такій. Додатково пояснив, що на його думку кримінальне правопорушення вчинене працівниками Буського ВП ГУНПУ у Львівській області, полягає у тому, що 06.03.2017 р. поліцейські протиправно проникли в квартиру АДРЕСА_1 де незаконно затримали ОСОБА_4 та доставили останнього в приміщення районного відділення поліції. Також повідомив, що на даний момент ОСОБА_4 являється обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000095 від 06.03.2017р. за ч. 1 ст. 289 КК України. Обвинувальний акт скеровано до суду та станом на сьогодні триває судовий розгляд.

Представник Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, жодних пояснень на адресу суду не скерував. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги вважаю, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Таким чином, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Із змісту заяви ОСОБА_3 від 26.02.2020 р. та наданих ним в судовому засіданні пояснень вбачається, що на його думку слідчими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інші здійснюючи розслідування кримінального провадження №0000095 від 06.03.2017р. за ч. 1 ст. 289 КК України, обвинуваченим у якому являється підзахисний адвоката ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , скоїли злочини передбачені ст.ст.162, 365 КК України. Зокрема, провели на його думку незаконний обшук в ході якого перевищили свої службові повноваження.

У відповідності до вимог ст. 89 КПК України сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими. І лише суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення чи під час судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_3 від 26.02.2020 р. вважаю, що звернення скаржника зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями слідчих та доказами обвинувачення у кримінальному провадженні №0000095 від 06.03.2017р. за ч. 1 ст. 289 КК України. Оскільки на даний момент триває судовий розгляд вказаного кримінального провадження, звернення скаржника з приводу неправомірності процесуальних дій в ході досудового слідства, являється предметом судового дослідження та вирішуються в порядку визначеному КПК України для встановлення допустимості доказів і обґрунтованості обвинувачення.

Отже, звернення ОСОБА_3 від 26.02.2020 р. не являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст. 60, 214, 217, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадової особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, що полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань на підставі його заяви від 26.02.2020 р. та про зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1