Справа№ 693/523/20
1-кс/693/165/20
У Х В А Л А
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пилиповичі, Бородянського району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 08.08.2016 року Кам`янським районним судом Черкаської області за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі, депутатом не являється, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Старший слідчий СВ Жашківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Встановлено, що 26 травня 2020 року до Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області із заявою звернувся ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що 26.05.2020 року близько 12 год. 40 хв. не знайомий йому чоловік, перебуваючи у м. Жашків Черкаської області, відкрито заволодів його мобільним телефоном «MEIZU M818H».
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим за злочини проти власності на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий злочин. Так, він 26 травня 2020 року, близько 12 години 40 хвилин, знаходячись на території автовокзалу, що за адресою: Черкаська область м. Жашків, вул. Одеська, 2, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно та цілеспрямовано, під приводом телефонного дзвінка, взяв у потерпілого ОСОБА_7 телефон «MEIZU M818H» вартістю 1205, 85 грн. та отримавши доступ до останнього зник в напрямку вулиці Захисників України, що в м. Жашків Черкаської області.
Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1205,85 грн.
Таким чином, наявні підстави для висновку про вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
26.05.2020 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
В діях ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 186 КК України.
Таким чином, з моменту повідомлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, що є злочином, який відносяться до категорії тяжких, останній набув статусу підозрюваного та на нього покладено ряд обов`язків, передбачених ст. 42 та іншими положеннями КПК України.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:
1) може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, так як він має судимість за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, не має офіційного місця роботи, має слабкі соціальні зв`язки та усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що об`єктивно підсилює ризик того, що останній буде переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою затягування досудового розслідування та уникнення покарання;
2) може незаконно впливати на свідків, понятих чи експерта у цьому ж кримінальному провадженні, так як останньому із матеріалів кримінального провадженні відомо їхні анкетні дані, у зв`язку з чим для ухилення від кримінальної відповідальності він може впливати на них шляхом умовлянь, погроз, примусу, щоб останні змінили свої свідчення на його користь або взагалі відмовились від пред`явлення будь-яких обвинувачень останньому, тим самим він матиме можливість уникнення або пом`якшення відповідальності за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень;
3) може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він має судимість за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, тому з метою незаконного збагачення він може вчинити інший злочин проти власності, що також свідчить про його суспільну небезпечність та необхідність ізоляції останнього від суспільства на час проведення досудового розслідування;
4) може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування.
Такі ризики ґрунтуються і на тому, що отримані відомості в кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 в повній мірі знайшли своє підтвердження, про що свідчить задокументований факт вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, особи підозрюваного, все це свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, оскільки такий запобіжний захід не забезпечить гарантій його належної процесуальної поведінки.
Особиста порука також не може бути застосована до підозрюваного, оскільки до органу досудового розслідування не надійшло звернень від осіб, які б заслуговували на довіру, про те, що вони можуть поручитись за підозрюваного.
Домашній арешт також, на думку слідства, не може бути застосований до підозрюваного, так як він має судимість за вчинення тяжких злочинів, відбував покарання у місцях позбавлення волі, не має офіційного місця роботи, має слабкі соціальні зв`язки та усвідомлює, що за вчинений злочин йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, що обґрунтовано підсилює ризик того, що він буде переховуватись від слідства та суду.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, він може уникати кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
Тому, слідчий просить суд, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів та визначити розмір зсатави у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумімв, що становить 168160 грн.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки ОСОБА_5 підозрюється не тільки у вчиненні тяжкого злочину, а й не має постійного місця роботи, може переховуватись від слідства і суду.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 - заперечував проти обрання його підзахисному міри запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, оскільки вважає, що ризики зазначені у клопотанні не доведені, тому просить обрати ОСОБА_5 міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 суду пояснив, що він визнає вину за ч. 2 ст. 186 КК України та щиро кається.
Заслухавши доводи прокурора, захисника та підозрюваного, вивчивши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.
Відповідно до ч.1, п. 4 ч.2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.
Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.
Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, суд разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарі проти Молдови» від 13.11.2007 року, п.48), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення на даній стадії кримінального судочинства, суд позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тобто є підстави вважати, що останній, перебуваючи на волі, може ухилятися від кримінального провадження та покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тому обрання відносно нього будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а без його участі, закінчити досудове розслідування у встановлені строки не представлятиметься можливим.
Підозрюваний ніде не працює та не навчається і до цього часу ніде не працював, що свідчить про відсутність у нього сталих соціальних зв`язків. Раніше судимий за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, з призначенням покарання у виді 4 років позбавлення волі, необхідно обрати винятковий запобіжний захід, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.
За викладених обставин, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду враховуючи тяжкість злочину, а також впливати на потерпілого, та продовжити злочину діяльність.
Виходячи з викладеного, запобігти ризикам, визначеним пунктами 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, окрім як обрання виняткового виду запобіжного заходу немає.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених даним Кодексом.
У разі внесення підозрюваним застави у визначеному розмірі, на останнього покладаються обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду. Відповідно до ч. 8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави.
Заяв і скарг від підозрюваного щодо застосування до нього фізичного впливу з боку працівників поліції не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177,182-184, 193, 194, 196, 197,309 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Жашківського відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів.
Строк дії ухвали становить 60 (шістдесят) днів з урахуванням часу фактичного затримання.
Початок строку тримання під вартою обчислювати з 26.05.2020 року.
Закінчення строку дії ухвали: 24.07.2020 року.
Виконання ухвали покласти на Жашківський ВП Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області.
Визначити розмір застави, у розмірі у розмірі 40 (сорока) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 28.05.2020 року становить 84 080 (вісімдесят чотири тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.
Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції впродовж п`яти днів з дня її проголошення, підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання її копії.
Копію ухвали вручити підозрюваному негайно.
Повний текст ухвали проголошено 01 червня 2020 року.
Слідчий суддя: ОСОБА_1