СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/1623/16-к
Провадження № 1-кп/306/3/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Свалява кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Неліпино Свалявського району Закарпатської області, тимчасово зареєстрований і проживає на період навчання за адресою: АДРЕСА_1 , місце народження: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, неодружений, непрацюючий, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

11.12.2015р. близько 21.30год. ОСОБА_4 , знаходячись неподалік автобусної зупинки, розташованої в центрі с.Неліпино по вул.Головній, Свалявського району Закарпатської області, під час словесної суперечки на грунті раптово виниклої неприязні до ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, маючи на меті спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, підійшов до потерпілого та умисно наніс йому один удар рукою, затисненою у кулак у лобну ділянку голови потерпілого ОСОБА_6 , внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження: відкриту черепно мозкову травму у вигляді гематоми лоба з переходом на шкіру перенісся та параорбітальні ділянки, лінійного перелому лобної кістки з переходом на лобові пазухи та тім`яну кістку, субдуральної гідроми та субдуральної (хронічної) гематоми лобово - тім`яної ділянки зліва та вогнищевих забоїв головного мозку в базальних, конвекситальних відділах правої і лівої лобових часток та в лівій скроневій частці, які згідно «Висновку судово-медичної експертизи №25 від 23.02.2016р., «Висновку комісійної судово медичної експертизи №14 від 20.04.2016р. та «Висновку додаткової комісійної судово медичної експертизи №34 від 01.07.2016р., згідно п.2.1.3. (б, г) «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 року кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх заподіяння і згідно характеру та локалізації, як зовнішніх так і внутрішніх тілесних ушкоджень вказують на те, що вони виникли внаслідок одноразової ударної травмуючою дії руки, затиснутої у кулак в лобну ділянку голови потерпілого ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав частково та показав, що 11.12.2015р. близько 21.30год. він зустрівся з друзями на стадіоні, після чого пішли гуляти по селу Неліпино. В барі вони зустрілися з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ще 8 чоловік. ОСОБА_7 запропонував вирішити конфлікт на вулиці, хлопці почали між собою битись. До обвинуваченого, під час бійки, підійшов ОСОБА_6 , який ображав обвинуваченого та першим підійшов до ОСОБА_4 . Обвинувачений думав, що його ОСОБА_6 хоче вдарити, а тому ОСОБА_4 перший штовхнув рукою ОСОБА_6 . Через три дні додому до обвинуваченого прийшли батьки ОСОБА_6 та повідомили, що їх син в лікарні та просили відшкодувати вартість лікування. Частково визнає вину в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 штовхнув ОСОБА_6 лише один раз. Конфлікт між собою виясняли ОСОБА_8 і ОСОБА_7 . ОСОБА_4 пропонував відшкодувати 20тис. грн, проте потерпілі кошти не бажали отримати.

Незважаючи на часткове визнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому встановлена іншими доказами, а саме:

- потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні показав, що 11.12.2015р. він з друзями був у кафе, компанія хлопців вийшли на вулицю битись і ОСОБА_6 вийшов з друзями подивитись на бійку. Бились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_4 , останній його вдарив, ОСОБА_6 впав на землю. Від удару в нього боліла голова. Після того як він отримав удар, він пропонував ОСОБА_4 відшкодувати 2тис. доларів США. Потерпілий тільки пам`ятає момент удару, потім втратив свідомість. Обвинувачений пропонував відшкодувати 20тис. грн., проте сам не підійшов до потерпілого, щоб вияснити ситуацію;

- свідок, ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що взимку 2015р. (в грудні) він з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 сиділи в кафе в с.Неліпино. Після того, хтось забіг в кафе та сказав, що на вулиці бійка, на вулиці бились ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 . ОСОБА_7 припинив бійку першим та сказав, що "здається", проте ОСОБА_4 підбіг до ОСОБА_6 та вдарив його в голову кулаком. ОСОБА_6 впав на землю, втратив свідомість. свідок та ОСОБА_12 привели потерпілого до тями, ОСОБА_6 пішов додому та сказав, що його болить голова. Потерпілий ОСОБА_6 щось кричав обвинуваченому ОСОБА_4 , проте свідок не може підтвердити, які саме слова. Бійка була не колективна, а один на один. (т.2 а.с.185-186);

- свідок, ОСОБА_10 показав, що він, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 були у кафе в с.Неліпино ввечері 11.12.2015р. Близько 21-22 год. надворі була сутичка, на вулиці було близько 7-10 чоловік, хто з ким бився свідок не знає, проте бачив як ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_6 в обличчя, що вони між собою виясняли, свідок не може показати, так як всі на вулиці кричали. ОСОБА_6 впав, втратив свідомість, його привели до тями (т.2 а.с.185-186);

- свідок, ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона довідалася по те, що її син ОСОБА_4 побив ОСОБА_6 , свідок навідувалася до лікарні до ОСОБА_6 , проте той не бажав зі свідком розмовляти. Мама потерпілого просила компенсувати лікування в розмірі 20тис. грн., але потерпілі не хотіли брати кошти. Потерпілий був в алкогольному стані, обвинувачений ОСОБА_14 взагалі не вживає алкоголь, проте до відповідальності притягнули лише ОСОБА_4 , хоча участь у бійці брало декілька осіб, а притягають до відповідальності лише ОСОБА_4 ;

- свідок, ОСОБА_8 в судовому засіданні показав, що був разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , свідок мав конфлікт з ОСОБА_7 та хлопці між собою побилися, були й інші хлопці при бійці, але бились один на один, як вдарив ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_6 , свідок не бачив, проте бачив, що ОСОБА_6 сидів на лавиці, а до ОСОБА_4 підішли 4 чоловіки. Через два тижні, коли до нього додому прийшов дільничий, він довідався, що під час бійки, ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження;

- свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що бились ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , ОСОБА_6 стояв з іншими, в бійці участь не приймав. Потім підійшов до ОСОБА_4 , який вдарив ОСОБА_6 . Свідок вже бачив, як потерпілий лежав на землі, вважає, що ОСОБА_6 давав зауваження ОСОБА_4 , щоб той в бійку не вмішувався;

- відповідно до повідомлення про вчинення злочину, внесеного 17.12.2015р. вбачається повідомлення про злочин, який мав місце 11.12.2015р. (т.1 а.с.35, 39-41);

- згідно повідомлення Свалявської ЦРЛ підтверджується, що 13.12.2015р. в 00.10год. в лікарню був доставлений ОСОБА_6 з травмою голови при нез`ясованих обставинах. (т.1 а.с.38);

- квитанцією від 14.01.2016р. підтверджується, що ОСОБА_4 було відправлено поштою потерпілому 20тис. грн. (т.1 а.с.42);

- згідно даних висновку експерта №25 від 23.02.2016р. підтверджується що ОСОБА_6 перебував на лікуванні в неврологічному відділенні в період з 13.12.2015р. по 04.01.2016р., при виписці був виставлений діагноз ВЧМТ, забій головного мозгу 2 ступеня ускладений субарахноїдальним крововиливом з явищами стійкої цефалгії вищевказані тілесні ушкодження виникли від контакту тіла з тупим , твердим предметом по ударному механізму дії за своїм характером і характеризуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпечність для життя в момент(т.1 а.с.53-59);

- даними висновку експерта №14 комісійної ескпертизи від 09.03.2016р. (т.1 а.с.61-76) що виникнення тілесних ушкоджень внаслідок одноразової ударної травмуючої дії тупого предмету (можливо руки, затиснутої в кулак) в лобову ділянку;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 26.04.2016р. підтверджується місце та спосіб вчинення ОСОБА_4 злочину (т.1 а.с.101-114);

- даними висновку експерта №34 додаткової комісійної ескпертизи від 01.07.2016р. ренген проведено 24.06.2016р. (т.1 а.с.133) підтверджено наявність тяжких тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , момент настання яких вкладається в подію, що мала місце 11.12.2015р. (т.1 а.с.119).

Суд за згодою учасників судового процесу обмежився дослідженими вище доказами (показами обвинуваченого, потерпілого та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , висновками експертиз, протоколом відтворення обставин злочину), характеризуючими даними щодо обвинуваченого. Відповідно до ст.349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження у судовому засіданні решта доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

На підставі наведеного, суд визнає покази обвинуваченого в судовому засіданні з приводу обставин вчинення злочину достовірними, оскільки вони узгоджуються з дослідженими доказами в судовому засіданні та повністю стверджують вину підсудного у скоєнні злочину, передбаченого: ч.1 ст.121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно ст.12 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 злочин за ч.1 ст.121 КК України є тяжким злочином.

Вина підсудного у вчиненому злочині повністю доведена.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.121 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винуватого: позитивну характеристику з місця проживання та навчання, у психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Як обтяжуючі покарання обвинуваченого обставини, судом не встановлено.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 судом встановлено: намагання відшкодувати заподіяні збитки після події злочину та повне відшкодуваня збитків в період розгляду справи судом. Також, як пом`якшуючу обставину, суд враховує те, що злочин вчинено при таких обставинах, коли обвинувачений міг сприймати, що його можуть побити декілька чоловіків, в тому числі і потерпілий. Разом з тим, суд не може визнати як пом`якшуючу обставину щире каяття, поскільки обвинувачений докінця не розуміє, що обставини з приводу отримання тяжких тілесних ушкоджень доведені матеріалами справи. Обвинувачений частково визнає з тієї причини, що ОСОБА_6 відмовлявся проходити регтненоскопію, яка би підтвердила наявність ЧМТ. З такою позицією обвинуваченого суд не може погодитись поскільки висновком додаткової комісійної експертизи №34 від 01.07.2016р. надано підсумки проходження ОСОБА_6 , рентгену та підтверджують отримання ОСОБА_6 тілесних ушкоджень в період 11.12.2015р. при обставинах, вказаних потерпілим та обвинуваченим (при падінні після удару).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе обрати покарання, не пов`язане з ізоляцією його від суспільства з врахуванням того, що ОСОБА_4 продовжує навчання, характеризується позитивно по місцю навчання та проживання та застосувати відносно ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України, обравши стосовно нього покарання із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі:

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №6666/774/17 на 24 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №377/61 на 16 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №710/92 на 18 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №264/81 на 52 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 на 18 арк.

результати мультиспіральної компютерної томографії №5573 від 17.12.2015року та №297 від 21.01.2016року на електронних носіях (двох дисках), упаковані до пакету експертної служби №1843069 МВС України, що знаходяться на збргіанні в кімнаті речових доказів Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції Голвного управління Національної поліції в Закарпатській області - передати потерпілому ОСОБА_6 після вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України ( в редакції 2012 року), суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного цим вироком покарання з випробовуванням, якщо він протягом одного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, згідно ст.76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судових витрат по справі немає.

Речові докази по справі:

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №6666/774/17 на 24 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №377/61 на 16 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №710/92 на 18 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 №264/81 на 52 арк.

медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_6 на 18 арк.

результати мультиспіральної компютерної томографії №5573 від 17.12.2015року та №297 від 21.01.2016року на електронних носіях (двох дисках), упаковані до пакету експертної служби №1843069 МВС України, що знаходяться на збргіанні в кімнаті речових доказів Свалявського відділення поліції Мукачівського відділу поліції Голвного управління Національної поліції в Закарпатській області - передати потерпілому ОСОБА_6 після вступу вироку в законну силу.

На вирок суду може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1

30.01.2020 року