Дата документу 25.06.2020 Справа № 937/8686/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-сс/807/488/20 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 937/8686/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 червня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 (дистанційно),

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з прокуратурою Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року, та з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000334.

Згідно зі змістом судового рішення, до суду надійшла скарга ОСОБА_8 на постанову про закриття кримінального провадження.

В скарзі зазначено, що Першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000334, правова кваліфікація правопорушення - ч.1 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.384 КК України. 27 грудня 2019 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_10 було винесено постанову про закриття кримінального провадження. Заявник вважав зазначену постанову необґрунтованою, безпідставною та такою, що винесена передчасно, оскільки досудове розслідування не було проведено у повному обсязі. Заявник просив суд скасувати постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 від 27 грудня 2019 року про закриття кримінального провадження та направити дане кримінальне провадження для подальшого розслідування.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення слідчого про закриття кримінального провадження прийнято законно та обґрунтовано після проведення всебічного і повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, кожному з доказів надано належну оцінку, зміст постанови відповідає фактичним обставинам, встановленим як в ході кримінального провадження, так і під час судового розгляду скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 , не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно та є незаконною. В обґрунтування доводів зазначає, що слідчий ОСОБА_10 без належного досудового розслідування та принципової правової оцінки виявлених під час судового розгляду кримінальної справи обставин штучного створення доказів обвинувачення, обмежившись поверховими дорученнями про допит ключових фігурантів, які є діючими працівниками поліції, прийшов до висновку про те, що у діянні службових осіб Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 складу будь-якого кримінального правопорушення не виявлено.

Крім того, слідчим ОСОБА_10 не оформлено процесуальними документами зміст показів свідків ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , а також допитаних працівників поліції ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_18 , які вони надали під час судових засідань Токмацького районного суду Запорізької області, хоча копії відповідних аудіо записів судових засідань надавались ним органу досудового слідства.

Вказує, що під час спроби слідчого прокуратури допитати ОСОБА_17 , ОСОБА_12 і ОСОБА_19 , останні взагалі відмовлялись від дачі будь-яких показів на підставі ст.63 Конституції України, то під час допитів оперуповноваженим поліції двоє з зазначених осіб погодились свідчити про події, але були допитані вкрай поверхово і не професійно, тому робити висновок про відсутність складу кримінального правопорушення в їх діях за таких умов неприпустимо.

Також зазначає, що 11.03.2020 року була проголошена лише резолютивна частина рішення слідчого судді, копію ухвали слідчого судді він отримав поштою 31.03.2020 року, апеляційну скаргу подав 01.04.2020 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущений з поважних причин.

На підставі викладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та направити матеріал для продовження досудового розслідування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги; прокурора із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.395 КПК України, апеляційна скарга, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення ; якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Враховуючи вищевказане положення, а також те, що 11 березня 2020 року слідчим суддею була проголошена лише резолютивна частина ухвали, копію ухвали слідчого судді ОСОБА_8 отримав 31 березня 2020 року, апеляційна скарга була подана ним 01 квітня 2020 року, колегія суддів вважає, що у вказаному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Щодо вимог апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.284,303,306,307 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінально-процесуального закону.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

На цій підставі слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови повинні з`ясувати питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження. Правова підстава даного виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового провадження, а і підстав його закриття.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вбачається з постанови слідчого про закриття кримінального провадження та інших матеріалів кримінального провадження, першим слідчим відділом слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000334, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2018 року за ч.2 ст.364, ч.2 ст.384, ч.1 ст.385 КК України за заявою ОСОБА_8 за фактом незаконних дій посадових осіб Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області під час проведення досудового розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_8 .

Органом досудового розслідування було встановлено, що у кримінальному провадженні №0001263, по якому ОСОБА_8 було оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч.1 ст.259 КК України, а в подальшому з матеріалами відповідної кримінальної справи у Токмадькому районному суді Запорізької області, ним за участю захисника-адвоката ОСОБА_7 було виявлено факт вчинення слідчими Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області умисних дій, спрямованих на фальсифікацію доказів обвинувачення шляхом підроблення протоколів слідчих дій, що призвело до незаконною обвинувачення у вчиненні тяжкою злочину, а також надання цими слідчими під час судового розгляду відповідної кримінальної справи завідомо неправдивих показань, як свідками.

Допитані під час досудового розслідування як свідки працівники Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 фактично відмовилися давати зразки свого почерку та підписів. В той же час, зазначені свідки показали, що за вищезазначеним обставинам вони вже допитувались Токмацьким районним судом Запорізької області, наполягали на даних показаннях.

Так, свідок ОСОБА_11 показав, що 03.10.2016 в рамках кримінального провадження №0001263 від 01.10.2016 року ним як слідчим був складений протокол огляду, а саме в кабінеті №17 було оглянуто аудіо файл з записом дзвінків про мінування. Вказаний протокол складався у присутності працівника Токмацького відділу поліції ОСОБА_14 та двох чоловіків в якості понятих. Вказаний файл в процесі огляду вилучався на диск, на якому по закінченню огляду ставили свої підписи усі учасники слідчої дії та поняті. Також усі зазначені особи ставили свої підписи у протоколі огляду предмет, після ознайомлення з ним. Подробиць зазначених дій він вже не пам`ятає, оскільки пройшов великий проміжок часу.

Свідок ОСОБА_12 показала, що 03.10.2016 року в рамках кримінального провадження №0001263 від 01.10.2016 року нею як слідчим був складений протокол огляду предмета, а саме в кабінеті №9 Токмацького відділу поліції було оглянуто диск CD-R, вилучений протоколом огляду предмету, опечатаний печаткою №82 Токмацького відділу поліції, упакований в паперовий конверт білого кольору з підписами учасників та понятих. Диск було оглянуто в присутності помічника чергового Токмацького відділу поліції ОСОБА_13 та двох понятих. Вказаний диск містив аудіо запис, який в процесі огляду відтворювався та за яким була складена стенограма, після чого диск було запаковано та опечатано печаткою Токмацького відділу поліції з підписами усіх учасників слідчої дії та понятих. Також усі зазначені особи ставили свої підписи у протоколі огляду предмета після ознайомлення з ним.

Свідок ОСОБА_19 показав, що у 2016 роді він працював слідчим СВ Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області та в його провадженні перебувало кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.259 КК України. Також в склад зазначеної слідчої групи входили слідчі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Після отримання достатньої кількості доказів у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_8 було повідомлено про підозру та обвинувальний акт направлено до Токмацького районною суду Запорізької області. Будь-які незаконні дії під час розслідування кримінального провадження не застосовувались.

Свідок ОСОБА_13 показав, що з 01.10.2016 року він заступив в наряд в якості помічника чергового Токмацького відділу поліції. В той день ним було отримано по спецлінії «102» повідомлення від невідомої особи про замінування будинку міськвиконкому Токмацької міської ради, після чого цю подію було зареєстровано в журналі ЄО за №6451, після чого матеріали були передані до слідчого відділення Токмацького відділу поліції. Більших подробиць не пам`ятає, оскільки пройшов великий проміжок часу.

Крім того, в ході досудового розслідування слідчим було направлено доручення оперативним підрозділам в порядку ст.ст.40, 41 КПК України з метою допиту свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_15 з обставин, які зазначав потерпілий, а також відібрання зразків їх підпису, однак відповідно до рапорту ст. о/у Запорізького управління ДВБ НП України від 07.08.2019 року відібрати експертні зразки підписів ОСОБА_20 та ОСОБА_15 не виявилось можливим, оскільки місцезнаходження зазначених осіб невідоме, що підтверджено допитами свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Згідно Методики судово-почеркознавчої експертизи для проведення судово-почеркознавчої експертизи з метою встановлення дійсності виконання підпису особою, необхідно надати експерту документи з вільними зразками підпису, наближених за часом створення до досліджуваного зразком підпису та експериментальні зразки підпису та почерку особи, підпис якої належить дослідити.

В той же час, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 відмовились надати зразки своїх підписів та почерку, користуючись ст.63 Конституції України, а місцезнаходження свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_15 невідоме.

Крім того, в ході досудового розслідування було проведено ряд процесуальних та слідчих дій направлених на встановлення фактичного місцезнаходження свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_15 на допиті яких наполягав потерпілий. Однак їх місцезнаходження встановлено не було.

Разом з цим, в матеріалах справи містяться відомості про те, що в судовому засіданні Токмацького районного суду Запорізької області під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за клопотанням сторони захисту допитувались свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Так, ОСОБА_15 суду пояснив, що з обвинуваченим ОСОБА_8 знайомий з 2014 року. В жовтні 2016 року перебував в слідчому відділі Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області у справах, коли був запрошений працівником поліції в якості понятого для вилучення на CD-диск запису про замінування. Під час огляду в кабінеті знаходились два співробітника поліції - чоловік та жінка. Зазначений чоловік вставив диск для лазерних систем зчитування в комп`ютер, та відкрив його, після чого ним було прослухане повідомлення, в якому чоловік українською мовою повідомив про замінування якогось приміщення, якого саме він не пам`ятає. Після чого він ознайомився з протоколом, де були відображені хід та наслідки слідчої дії, підписав зазначений протокол. Диск, який він прослухав, був запакований в паперовий конверт, на якому він також розписався. З ним увесь час був ОСОБА_16 .

Свідок ОСОБА_16 суду пояснив, що в жовтні 2016 року разом з ОСОБА_15 приїхав до слідчого відділу Токмацького відділу поліції, де його, а також ОСОБА_15 запросили бути присутніми в якості понятих у справі про замінування виконкому м. Токмак. Він пам`ятає, що перебував в слідчому відділі приблизно з 10.30 год., на протязі 30-40 хвилин. Також пам`ятає, що в кабінеті була жінка-слідчий, ще один поліцейський, який приніс диск з записом. Він прослухав запис, в якому було повідомлення про замінування виконавчого комітету, чи був голос на запису один або декілька голосів, не пам`ятає. Потім він підписав протокол. Протокол в його присутності не складався, був вже складений. Слідчого, який приніс диск із записом, не пам`ятає та впізнати не може. Слідчу-жінку також не пам`ятає, впізнати не може. Як йому представлялись слідчі також не пам`ятає. Потім він ознайомився з текстом надрукованого протоколу та підписав його. Під час огляду в судовому засіданні протоколу огляду предмету від 03.10.2016 року, складеного слідчим ОСОБА_12 пояснив, що в протоколі підписи його, тому що він також власноруч зазначив своє прізвище.

З огляду на викладене, в діях слідчих СВ Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 , помічника чергового ОСОБА_13 відсутні склади кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.384, ч.1 ст.385 КК України.

У ході розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя з`ясував правомірність підстав для закриття кримінального провадження, розглянув їх на предмет достатності і дійшов обґрунтованого висновку, що при винесенні постанови слідчий діяв у межах законодавства, ним були проведені всі необхідні слідчі дії, зібрано і вивчено необхідні матеріали та надано їм належний аналіз.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя своє рішення обґрунтував тим, що досудове розслідування було проведено повно та всебічно, усі можливі докази були зібрані, здійснені усі слідчі дії, які дали змогу зробити висновок про необхідність закриття кримінального провадження.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а тому доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 про неповноту проведеного досудового розслідування не є слушними.

Частиною 1 статті 358 КК України передбачена відповідальність за підроблення посвідчення або іншого офіційного документа, який видається чи посвідчується підприємством, установою, організацією, громадянином-підприємцем, приватним нотаріусом, аудитором чи іншою особою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, а також виготовлення підроблених печаток, штампів чи бланків підприємств, установ чи організацій незалежно від форми власності, інших офіційних печаток, штампів чи бланків з тією самою метою або їх збут.

З об`єктивної сторони злочин виражається в таких альтернативних діях: а) підроблення посвідчення або іншого офіційного документа; б) збут підробленого офіційного документа; в) виготовлення підроблених печатки, штампа чи бланка підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, а так само інших офіційних печатки, штампа чи бланка; г) збут підроблених печатки, штампа чи бланка.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом і спеціальною метою - використання підробленого документа, штампа, печатки чи бланка за призначенням як самим підроблювачем, так і іншою особою. Мета використання підробленого документа означає бажання винного набути певних суб`єктивних прав або звільнитися від юридичних обов`язків (приховати наявність вищої освіти, щоб за рахунок бюджетних коштів одержати другу вищу освіту). Якщо мета інша (продемонструвати майстерність, поповнити колекцію та ін.), склад злочину відсутній.

Частиною 2 статті 384 КК України передбачена відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка чи потерпілого або завідомо неправдивий висновок експерта під час провадження дізнання, досудового слідства, здійснення виконавчого провадження або проведення розслідування тимчасовою слідчою чи спеціальною тимчасовою слідчою комісією Верховної Ради України або в суді, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна під час здійснення виконавчого провадження, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.

Об`єктивна сторона злочину за ст.384 КК характеризується активною поведінкою - діями, які виявляються в: а) неправдивих показаннях свідка чи потерпілого; б) неправдивому висновку експерта; в) неправдивому звіті оцінювача про оцінку майна; г) неправильному перекладі, зробленому перекладачем.

Суб`єктивна сторона злочину - лише прямий умисел, бо особа діє завідомо, тобто усвідомлює неправдивість своїх показань, висновку, звіту чи перекладу і бажає діяти саме таким чином.

Неправдиві показання свідка чи потерпілого полягають у повідомленні недостовірних відомостей про факти та обставини, що мають значення для вирішення кримінальної чи цивільної справи.

Фактів повідомлення недостовірних відомостей свідками у даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування встановлено не було.

Частиною 2 статті 364 КК України передбачена відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Суб`єктивна сторона службового зловживання характеризується умисною чи змішаною формою вини. При цьому діяння вчинюється лише з прямим умислом, а щодо наслідків вина може бути як у формі умислу, так і необережності (див. загальні положення до цього розділу). У цілому злочин визнається умисним. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони службового зловживання є мотив: а) корисливі мотиви; б) інші особисті інтереси; в) інтереси третіх осіб. Корисливі мотиви полягають у прагненні особи шляхом зловживання своїм службовим становищем одержати матеріальні блага для себе чи інших осіб, одержати або зберегти певні майнові права, уникнути матеріальних витрат, досягти іншої матеріальної вигоди. Інші особисті інтереси виявляються у прагненні шляхом використання службового становища здобути різноманітні вигоди нематеріального характеру (просунутися за службою, одержати нагороду, уникнути відповідальності за недоліки в роботі тощо). Особисті інтереси можуть бути обумовлені такими спонуканнями, як кар`єризм, протекціонізм, помста, заздрість, пихатість тощо. Інтереси третіх осіб можуть мати як матеріальний, так і нематеріальний характер і полягають, наприклад, у прагненні догодити начальству, надати переваги, пільги та привілеї або звільнити від обов`язків родичів, членів сім`ї, знайомих та інших осіб. Третіми особами, в інтересах яких особа зловживає своїм службовим становищем, можуть бути як фізичні, так і юридичні особи.

При кваліфікації діяння за ст.364 КК достатньо встановити наявність у поведінці службової особи хоча б одного із зазначених мотивів. Відсутність зазначених мотивів виключає кваліфікацію вчиненого за ст.364 КК України.

Під час перевірки органом досудового розслідування не було встановлено жодного мотиву, а тому підстави вважати, що ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 здійснювали незаконні дії, відсутні.

Таким чином, в діях ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 відсутній склад кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.358 КК України. За таких обставин вказане кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України у зв`язку з відсутності в їх діях складу кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим були проведені не всі слідчі дії є безпідставними, адже слідчий вжив усіх можливих заходів щодо встановлення фактичних обставин справи.

Посилання апелянта на те, що слідчим не були допитані свідки ОСОБА_16 і ОСОБА_15 та не відібрано вільних і експериментальних зразків їх підписів, як на підставу для скасування постанови слідчого, є необґрунтованими, оскільки вказані особи за місцем реєстрації не проживають, встановити їх дійсне місцеперебування не вдалось. Слідчим було вжито всіх передбачених чинним КПК України заходів, спрямованих на встановлення місцеперебування вказаних осіб, однак вжиті заходи виявились безрезультатними, у зв`язку з чим допитати в якості свідків вказаних осіб та відібрати вільні й експериментальні зразки їх підписів не представилось можливим. Між тим, вказані особи за клопотанням захисника були допитані в якості свідків під час судового розгляду кримінального провадження, їх докладні покази зазначені у відповідному судовому рішенні, зміст який заявником ОСОБА_8 не оскаржував ся.

Крім того, у відповідності до ст.95 КПК сторони наділені правом самостійного збирання доказів, чим ОСОБА_8 не скористався.

Слідчий суддя при розгляді скарги ОСОБА_8 перевірив в повній мірі усі його доводи, надав зазначеним обставинам належну оцінку в своєму рішенні, прийшовши до обґрунтованого висновку про законність постанови слідчого про закриття кримінального провадження. Свій висновок слідчий суддя обґрунтував на підставі ретельного вивчення матеріалів кримінального провадження, з належним мотивуванням, які в своїй сукупності не дають підстав вважати, що в діях посадових осіб Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та ОСОБА_13 містяться ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.2 ст.364, ч.2 ст.358 КК України. Тому твердження апелянта про незаконність судового рішення є необґрунтованими.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст.409 КПК України, колегія суддів не вбачає. Не наведені такі підстави і в апеляційній скарзі, яка не містить посилання на обставини, які слідчий суддя не перевірив та не врахував при розгляді скарги. В апеляційній скарзі висновки суду ставляться апелянтом лише під сумнів, але не спростовуються.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та вмотивованою, яка відповідає вимогам ст.ст.307, 370 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути безумовною підставою для скасування судового рішення, колегія суддів також не встановила.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 березня 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_8 на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000334, залишити без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4