Справа № 462/1029/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/254/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в режимі відеоконференції справу за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
встановила:
цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лосинець, Турківського району, Львівської області, жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.1 ст. 115 КК України до дванадцяти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з 14 грудня 2016 року.

Зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Вирішено питання з речовими доказами та процесуальними витратами.

Згідно вироку суду, 14 грудня 2016 року близько 14:20 год. ОСОБА_6 , перебуваючи у квартирі своєї матері ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на вчинення умисного вбивства ОСОБА_11 , під час раптово виниклого конфлікту із останньою, на грунті особистих неприязних відносин, за допомогою молотка, табурета, кулаків та ніг, наніс їй множинні удари по голові, обличчю та тулубу, спричинивши тупу поєднану травму голови, грудної клітки та живота, яка проявилась множинними забійними ранами, саднами, синцями, підшкірними крововиливами на м`яких тканинах лицевого черепу, підшкірними крововиливами в м`яких тканинах голови, крововиливами в м`яких оболонках мозку, множинними переломами ребер по різних анатомічних лініях ( з 2 по 8 зліве по середньо-пахвинній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, переломи 2-4 ребер по середньо-ключичній лінії з пошкодженнім пристінкової плеври, 9-10 ребер по передньо-пахвинній лінії, переломи правих ребер з 1 по 10 по середньо-пахвинній лінії з пошкодженням пристінкової плеври, переломи ребер з 1 по 6 по середньо-ключичній лінії з пошкодженням пристінкової плеври), з ушкодженням легень та серця, ушкодженнями печінки, крововиливами в плевральну та черевну порожнину, синцями та саднами і рвано-забійними ранами на тулубі і кінцівках, що спричинило до розвитку травматичного шоку і стало безпосередньою причиною смерті, з ознаками тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що призначене ОСОБА_6 покарання є занадто суворим та не відповідає фактичним обставинам справи і особі обвинуваченого, який є похилого віку, вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має сім`ю, та постійне місце проживання.

Просить змінити вирок Залізничного районного суду міста Львова від 09 червня 2017 року та призначити обвинуваченому ОСОБА_6 більш м`яке покарання наближене до мінімального, відповідно до санкції ч.1 ст. 115 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_12 про підтримання апеляційної скарги, думку прокурора про її заперечення та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного у вироку суду кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України.
Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок місцевого суду лише в межах апеляційної скарги.
Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, ступеню суспільної небезпеки та даним про особу винного.
Як вбачається з вироку суду, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого. При цьому, суд першої інстанції врахував і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зазначивши це в мотивувальній частині вироку.
Ті, пом`якшуючі покарання обставини, на які покликається захисник обвинуваченого у своїй апеляційній скарзі, місцевим судом теж враховані.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочиніві не вбачає підстав для зміни вироку суду.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає непереконливими доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого з цього приводу.
Разом з тим, колегія суддів приходить до висновку, що на підставі ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, з дотриманням положень ст. 5 КК України щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, обвинуваченому ОСОБА_6 слід зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 грудня 2016 року (моменту затримання) по 07 лютого 2018 року (набрання вироком законної сили після ухвали апеляційного суду) і з 30 січня 2020 року (часу скасування Верховним судом ухвали апеляційного суду від 07 лютого 2020 року) по 02 липня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,
постановила:
апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Залізничного районного суду м. Львова від 09 червня 2017 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VIII зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 грудня 2016 року по 07 лютого 2018 року і з 30 січня 2020 року по 02 липня 2020 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4