ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 662/822/20 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/729/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: продовження запобіжного заходу
У Х В А Л А
іменем України
11 червня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Херсоні матеріали кримінального провадження №0000104 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 15 травня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемове міста Дзержинська, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.187 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою суду першої інстанції відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта прокуророві та задоволено клопотання прокурора про продовження строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на строк 60 днів до 13.07.2020 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначає про недотримання вимог ст.199 КПК України, оскільки йому не було вручено клопотання про продовження строку тримання під вартою за 5 днів до його розгляду. Тому вважає, що судом безпідставно постановленою ухвалу суду в частині продовження йому строку тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які просили задовольнити апеляційні вимоги обвинуваченого, думку прокурора про залишення апеляційної скарги сторони захисту без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою щодо нього на строк 60 днів до 13.07.2020 року.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Вказані вимоги закону судом першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу, не зменшились.
Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого корисливого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, поєднаного з застосуванням насильства, він є раніше судимою особою за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, що свідчить про наявність реального ризику вчинення ним нових злочинів та спроби впливу на потерпілу, свідків у кримінальному провадженні, а отже продовження строку обраного запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та унеможливить здійснення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, зокрема впливати на потерпілу, свідків, переховуватися від суду.
Вирішуючи питання про доцільність продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції прийняв до уваги та послався на положення ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зауважує, що мотиви суду, на підставі яких було продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 ,зокрема, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились, та апелянтом не оспорюються.

При перевірці матеріалів провадження суд апеляційної інстанції звертає увагу на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, що він є раніше судимим за вчинення тяжкого злочину проти життя та здоров`я людини, не має міцних соціальних зв`язків та постійного джерела доходу для існування, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.
Зазначені вище обставини, на думку колегії суддів, дають достатні підстави вважати, що у разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , перебуваючи на свободі, він може вчинити активні дії щодо переховування від суду, впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

Саме продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілої, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Посилання апелянта на порушення вимог ст.199 КПК України через те, що йому не було вручено клопотання про продовження строку запобіжного заходу за 5 днів, позбавлені підстав, оскільки під час судового розгляду питання про продовження строку запобіжного заходу вирішується в порядку ст.331 КПК України. Невручення клопотання обвинуваченому не свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та наявність підстав для скасування судового рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 15 травня 2020 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підпис) ОСОБА_3
(підпис) ОСОБА_4