Справа № 522/2120/19
Провадження по справі № 1-кп/522/56/20
УХВАЛА
04 травня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, учень 8 класу Одеської вечірньої (змінної) загальноосвітньої школи № 25 ІІ-ІІІ ступенів, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, громадянина України учень 10-А класу Одеської вечірньої (змінної) загальноосвітньої школи № 25 ІІ-ІІІ ступенів, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Одеської області, Красноокнянський р-ну, с. Топали, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, учень 11 класу Одеської вечірньої (змінної) загальноосвітньої школи № 3, ІІ-ІІІ ступенів, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , раніше не судимого;
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця смт. Овідіополь, Одеської області, громадянина України, не одруженого, учень 10 класу вечірньої (змінної) загальноосвітньої школи № 3, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
-за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
законного представника обвинуваченого - ОСОБА_9
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходяться обвинувальні акти з додатками відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289 КК України.
Суд вважає необхідним продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , оскільки є ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 покладається те, що вони обвинувачуються у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за найтяжче з яких законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тому існує необхідність запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Прокурор не заперечував проти продовження строку тримання обвинувачених під вартою.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , представник неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 , заперечували проти задоволення клопотання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки ризики не доведені.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , з наступних підстав.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.
Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження та даних про осіб обвинувачених.
Обвинувачений ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні тяжких багатоепізодних злочинів, найтяжче з яких карається позбавленням волі строком до 10 років, обвинувачений є малолітньою особою, станом на теперішній час притягуються до кримінальної відповідальності в інших кримінальних провадженнях за вчинення низки умисних корисливих злочинів, повязаних із застосуванням насильства, чотири провадження з яких розглядаються Приморським районним судом м. Одеси, що свідчить про відсутність в обвинувачених міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні тяжких багатоепізодних злочинів, найтяжче з яких карається позбавленням волі строком до 10 років, обвинувачений є малолітньою особою, станом на теперішній час притягуються до кримінальної відповідальності в іншому кримінальному провадженні за вчинення умисного корисливого злочину, пов`язаного з насильством, який розглядається Приморським районним судом м. Одеси, що свідчить про відсутність в обвинувачених міцних соціальних зв`язків, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких багатоепізодних злочинів пов`язаних вчиненням насильства до потерпілого, найтяжче з яких карається позбавленням волі строком до 10 років, обвинувачений є малолітньою особою, що у сукупності дає достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .
Метою продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке карається позбавленням волі на строк до 10 років, є неповнолітніми, не працевлаштовані, не має постійного місця реєстрації та місце проживання в межах м. Одеси, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків, а також беручи до уваги, що інкромінований обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 злочин вчинений із застосуванням насильства до потерпілих, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про застосування відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на два місяці, тобто до 03.07.2020 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на два місяці, тобто до 03.07.2020 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком на два місяці, тобто до 03.07.2020 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1

04.05.2020