Справа № 138/3197/19
Провадження №:1-кп/138/45/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м.Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого, судді: ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої особи ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження №0000563 від 03.09.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України
ВСТАНОВИВ:
Водій ОСОБА_4 у встановленому чинним законодавством порядку в 2013 році здав у реєстраційно-екзаменаційному підрозділі Державтоінспекції України теоретич-ний іспит на знання діючих Правил дорожнього руху України та практичний іспит на перевірку навичок керування транспортним засобом та вчинив кримінальне правопорушення за наступ-них обставин.

Так, 03.09.2019 близько 16 год. 50 хв. ОСОБА_4 , керуючи технічно справним мотоциклом марки «Honda CВR 600 RR» шасі номер НОМЕР_1 , без державного номера, рухаючись по сухому, чистому дорожньому покриттю вулиці Вокзальна, 34 в м.Могилів-Подільському Вінницької області, яке складається з двох смуг руху, порушив п.10.1 Правил дорожнього руху України (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху), змінивши напрямок руху мотоцикла, внаслідок чого виїхав на тротуарну доріжку та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка внаслідок наїзду отримала такі тілесні ушкодження: закритий уламковий перелом кісток правої гомілки в нижній третині зі зміщенням та закритий перелом лівої малогомілкової кістки в нижній третині зі зміщенням, які утворились від дії тупого предмета, по механізму удар, механізм утворення даних тілесних ушкоджень відповідає механізму їх настання можливо при дорожньо-транспортній пригоді, які вказані в ухвалі суду від 03.09.2019, та належать кожне окремо та всі у сукупності до ушкоджень середньої ступені тяжкості, які спричиняють тривалий розлад здоров`я більше 21 доби, згідно п.2.2.1«в» «Правил визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень».

Таким чином своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, перед-бачене ч.1 ст.286 КК України: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілою заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення на її користь 50000 грн. моральної шкоди та 5160 грн. витрат на правову допомогу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю та пояснив, що 03.09.2019 близько 16 год. 50 хв. він в`їхав з м.Київ до м.Могилів-Подільський Вінницької області на мотоциклі марки «Хонда». Покриття дороги в той час було сухе, він був абсолютно тверезий та рухався з дозволеною швидкістю, однак не впорався з керуванням та зачепив бордюр, в результаті виїхав на тротуарну доріжку та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Хтось з присутніх викликав поліцію та швидку медичну допомогу, яка забрала потерпілу до лікарні. Потерпілій за допомогою батька відшкодував завдані збитки на загальну суму 98000 гривень, а тому цивільний позов не визнає, оскільки сума завелика і він офіційно не працює та має борги у зв`язку з вказаним відшкодуванням заподіяних збитків. До вказаної події займався ремонтами осель в м.Київ, але у зв`язку з слідчими діями змушений був часто бути в м.Могилів-Подільський, а тому тимчасово втратив вказану роботу. В скоєному щиро кається, у потерпілої просив пробачення, надіславши смс-повідомлення.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що 03.09.2019 вона йшла додому тротуаром і відчула різкий біль. До неї одразу підбіг ОСОБА_4 і кричав: «Що я наробив!». Вона відправила його до батьків свого чоловіка по допомогу, згодом приїхала швидка медична допомога і її відправили до лікарні, де вона дізналася, що отримала переломи обох ніг. На місці події вона бачила мотоцикл і зрозуміла, що ОСОБА_4 ззаду наїхав ним на неї. Два дні вона перебувала в Могилів-Подільській ОЛІЛ, потім у лікарні в м.Вінниця, їй двічі робили операції, де вона пробула до 23.09.2019. З 23.09.2019 лікувалася амбулаторно до 26.11.2019, а потім до 16.12.2019 перебувала в лікарні в м.Київ на реабілітації. На даний час продовжує лікуватися амбулаторно. Інвалідності ще не отримувала. Батько обвинуваченого передавав через її матір в кілька траншів грошові кошти на загальну суму 98000 грн., з яких вона вважає 50000 грн. в рахунок моральної шкоди. Оскільки моральну шкоду вона оцінює в 100000 грн., то просить стягнути з ОСОБА_4 ще 50000 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 5160 грн. Обвинувачений дійсно написав їй смс-повідомлення, в якому каявся в скоєному злочині. Вона в результаті дорожньо-транспортної події відчула та до цього часу відчуває фізичний біль та моральні страждання, не може у всьому обходитися без сторонньої допомоги, не відвідує роботу і сумнівається в тому, що зможе і надалі працювати продавцем, можливо отримає інвалідність. Просить позов задовольнити в повному обсязі.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 , потерпіла, її представник та прокурор погодились з недоцільністю дослідження доказів стосовно обставин справи, які ніким не оспорюються, правильно розуміючи зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції не було, суд, згідно ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження усіх доказів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та досліджен-ням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого і необхідні для вирішення питань щодо речових доказів, судових витрат, цивільного позову. Перед цим учасникам судового провадження було роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Обвинувачений ОСОБА_4 не судимий і вперше притягується до кримінальної відпові-дальності, офіційно не працює, не одружений, проживає з батьком, сестрою та племінником, характеристика з місця проживання суду не надана, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяного збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.
На підставі викладеного, беручи до уваги досудову доповідь, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства. Крім того, суд не вбачає підстав для застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на вказані обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують його покарання, щиру поведінку останнього після скоєння злочину та те, що він фактично існує за рахунок проведення ремонтних робіт осель в м.Київ та пересувається на власному транспорті.
Згідно ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, слід стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.
Згідно ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт, накладений на вилучене майно.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Щодо цивільного позову, заявленого потерпілою, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.
Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Крім того, згідно п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч.3 ст.1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.
Частина 1 статті 1177 ЦК України зазначає, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що в результаті дій обвинуваченого потерпілій були заподіяні тілесні ушкодження, які належать кожне окремо та всі в сукупності до ушкоджень середньої ступені тяжкості, які спричиняють тривалий розлад здоров`я більше 21 доби. Починаючи з 03.09.2019 потерпіла проходить лікування та реабілітацію, вона постійно відчуває фізичний біль в кінцівках та голові, різке коливання артеріального тиск, почала страждати на безсоння, відчуває напади загальної слабкості. Від отриманих тілесних ушкоджень також отримала душевні страждання, не може в повній мірі обходитися без сторонньої допомоги. До отримання травм працювала продавцем в магазині, її заробітна плата була фактично основним джерелом доходу її родини, оскільки чоловік офіційно не працював. Наразі стверджує, що повернутися на роботу не може, оскільки їй категорично заборонені будь-які фізичні навантаження. Через свій стан не може активно проводити час з друзями, належним чином приділяти увагу своїй дитині. Крім того, потерпіла понесла витрати на правову допомогу.
Щодо цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди, суд вважає, за доцільне відмовити, виходячи з наступного.
Згідно розписок, які містяться в матеріалах кримінального провадження (а.с.35-37) родиною обвинуваченого було добровільно сплачено потерпілій грошові кошти на загальну суму 98000 грн., з яких потерпіла вважає частково відшкодованою моральну шкоду в сумі 50000 грн. Виходячи з засад розумності та справедливості, судової практики, оцінивши заподіяну потерпілій моральну шкоду, фактично сплачену їй обвинуваченим суму та реальний фінансовий стан останнього, який офіційно не працює, а доказів наявності в нього доходів чи майна суду не надано, суд вважає цілком достатнім відшкодування потерпілій моральної шкоди в сумі 50000 грн., яке вже фактично добровільно проведене.
Щодо витрат на правову допомогу, то суд вважає, що в цій частині даний позов підлягає частковому задоволенню.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Положеннями п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Згідно договору про надання адвокатських послуг від 20.11.2019 між ОСОБА_5 та адвокатом ОСОБА_6 він був укладений на строк з 20.11.2019 по 20.11.2020, і набув чинності з моменту його підписання. Згідно квитанції від 20.11.2019 адвокатом ОСОБА_6 було надано послуги ОСОБА_5 у виді надання консультації, представництва інтересів потерпілої на досудовому розслідуванні, за що остання сплатила 2007 грн. Згідно квитанції від 17.01.2020 адвокатом ОСОБА_6 надано потерпілій послугу у виді складання цивільного позову у кримінальному провадженні, за що остання отримала гонорар у сумі 3153 грн. Згідно попереднього орієнтовного розрахунку суми процесуальних (судових) витрат адвокатом ОСОБА_6 на надання правової допомоги по даному кримінальному провадженню було затрачено 5 годин, а саме: консультації 20.11.2019 1 година, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження 20.11.2019 1 година, складання позовної заяви 13.01.2020 3 години.
Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.
З огляду на те, що в задоволенні позовної заяви в частині відшкодування моральної шкоди слід відмовити, то необхідно задовольнити позов в частині компенсацїї витрат за надання правової допомоги лише за консультацію і знайомлення з матеріалами кримінального прова-дження, тобто за 2 години, що еквівалентно 2007 грн., а в частині стягнення витрат на правову допомогу за складання позовної заяви в розмірі 3153 грн. слід відмовити.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Отже, з огляду на ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати від яких позивач була звільнена при подачі позовної заяви, слід компенсувати за рахунок держави.
Керуючись ст.12, 53, 65-67,ч.1 ст.286 КК України, ст.23, 1166, 1167, 1177 ЦК України, ст.133, 137, 141 ЦПК України, ст.128 ч.1, 174 ч.4, 349 ч.3, 368-370, 374-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 230 (двісті тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Могилів-Подільського міськрайон-ного суду від 05.09.2019 на мотоцикл марки «Honda CBR 600 RR», який зберігається на території Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області, повернувши його власнику ОСОБА_4 .

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів в сумі 2198 (дві тисячі сто дев`яності вісім) гривень 14 копійок стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про відшкодування моральноїшкоди та стягнути на її користь з ОСОБА_4 2007(дві тисячі сім) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Компенсувати судові витрати у виді судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_5 за рахунок держави.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1