справа № 991/2121/20
провадження №11-сс/991/392/20
слідчий суддя: ОСОБА_1
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 червня 2020 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
за участі:
особи, якою подано апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні № 0003800 від 25.11.2017 р. ОСОБА_7 про повернення апеляційної скарги захисника підозрюваної ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.03.2020 р., -

в с т а н о в и л а:

27 квітня 2020 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 на зазначену ухвалу, якою за клопотанням детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 , погодженого з прокурором другого відділу управління Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0003800 від 25.11.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 367 КК України, стосовно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі, обґрунтовуючи дотримання ним строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, захисник ОСОБА_6 зазначив, що про прийняте слідчим суддею рішення про обрання підозрюваній ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він дізнався від матері останньої, з якою після цього уклав договір про надання ОСОБА_8 правової допомоги від 24.04.2020 р., а 27 квітня 2020 року звернувся з апеляційною скаргою на вищевказану ухвалу. За викладених обставин, вважає, що не пропустив строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

29 травня 2020 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 надійшла заява про застосування наслідків подання апеляційної скарги поза межами строків оскарження судового рішення, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 399 КПК України.

В судовому засіданні 03 червня 2020 року при вирішенні судом клопотань учасників апеляційного провадження до початку розгляду апеляційної скарги по суті, прокурор ОСОБА_7 підтримав подану ним заяву та просив повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала. В обґрунтування такої позиції посилався на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді від 12.03.2020 р. постановлена за участі захисника за призначенням ОСОБА_10 , який не оскаржив її у визначений законом строк. Також, посився на правову позицію Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (ухвала від 13.03.2020 у справі № 521/17260/18), зокрема, про повернення апеляційної скарги особі, яка набула статусу захисника після закінчення строку оскарження судового рішення.

Адвокат ОСОБА_6 зазначив, що не вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.03.2020 р., а тому не звертається до суду з клопотанням про його поновлення. Стверджує, що дізнався про наявність оскаржуваної ухвали від матері ОСОБА_8 , яка 24.04.2020 року уклала з ним договір про надання правової допомоги ОСОБА_8 , тому апеляційну скаргу подав після цього у 5-денний строк, визначений законом. Також, зазначив, що ОСОБА_8 не знала і досі не знає про наявність щодо неї оскаржуваної ухвали, а тому вказану ухвалу він оскаржив за дорученням матері ОСОБА_8 . ОСОБА_11 , якою з ним укладено договір.

Заслухавши думку учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали провадження, що стосуються вирішення вказаної заяви, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. При цьому, абзацом другим частини третьої цієї статті визначено, що якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

З матеріалів судового провадження вбачається, що постановою старшого детектива Національного бюро Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 04.03.2020 р. до участі у кримінальному провадженні № 0003800 від 25.11.2017 р. у якості захисника ОСОБА_8 за призначенням через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у місті Києві залучено адвоката ОСОБА_10 (т. 1 а.с. 22-24).

Зазначене рішення органом досудового розслідування мотивовано тим, що в цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, а строк дії договору про надання правової допомоги з її захисником ОСОБА_6 сплинув 31.12.2019 року та не був продовжений.

З повідомлення адвоката ОСОБА_6 від 06.03.2020 р. на адресу детектива НАБУ ОСОБА_12 у відповідь на його запрошення для участі у проведенні процесуальних дій у кримінальному провадженні у якості захисника ОСОБА_8 вбачається, що з 01.01.2020 року ОСОБА_6 не здійснює захист ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строку дії договору (т. 2 а.с. 26).

Постановою детектива НАБУ від 31.01.2020 р. оголошено розшук підозрюваної ОСОБА_8 (т. 1 а.с. 55-56).

Постановою детектива НАБУ від 14.02.2020 р. ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук (т. 1 а.с. 61-62).

З журналу судового розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу вбачається, що клопотання про обрання запобіжного заходу слідчим суддею розглянуто за відсутності підозрюваної, але за участі захисника ОСОБА_10 , який був присутнім при оголошенні слідчим суддею вступної та резолютивної частини ухвали від 12.03.2020 р. про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т. 2 а.с. 32).

16 березня 2020 року захисник ОСОБА_10 отримав під розписку копію повного тексту вищезазначеної ухвали від 12.03.2020 р., а також ухвали від 13.03.2020 р. про виправлення описки, допущеної в ухвалі від 12.03.2020 р. (т. 2 а.с. 52).

Апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 12.03.2020 р. про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисником ОСОБА_10 не подано.

При цьому, колегією суддів не встановлено обставин, які б свідчили про неналежне здійснення своїх повноважень із захисту інтересів підозрюваної ОСОБА_8 під час розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу з боку адвоката ОСОБА_10 , а також не виявлено відомостей про те, що позиція захисника щодо відсутності підстав для подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді не була узгоджена з підозрюваною.

Більше того, адвокат ОСОБА_6 під час апеляційного розгляду в судовому засіданні 03.06.2020 року зазначив, що не обговорював з підозрюваною ОСОБА_8 правову позицію у даному судовому провадженні, зокрема, питання подання апеляційної скарги на вказану ухвалу, тоді як її подання є узгодженою позицією з матір`ю ОСОБА_8 , яка і уклала з ним договір про надання правової допомоги. Так само, йому невідомо про наявність обставин, що свідчать про неналежне здійснення захисту адвокатом ОСОБА_10 .

За викладених обставин, на переконання колегії суддів, будь-яких порушень прав підозрюваної ОСОБА_8 , у тому числі і права на апеляційне оскарження судового рішення її захисником, допущено не було.

Як убачається з договору про надання правової допомоги № 24/04 від 24.04.2020 року, захисник ОСОБА_6 набув статусу учасника провадження лише 24 квітня 2020 року, а саме з моменту укладення договору про надання правової допомоги між ним та громадянкою ОСОБА_11 матір`ю підозрюваної ОСОБА_8 , та 27 квітня 2020 року подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 12.03.2020 р.

При цьому, на момент постановлення ухвали слідчого судді захисник ОСОБА_6 не був учасником відповідного судового провадження, а тому у слідчого судді не було підстав повідомляти його про розгляд клопотання та направляти йому копію ухвали за результатом його розгляду.

Тому, з огляду на положення абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, у даному випадку захисник ОСОБА_6 не є особою, для якої строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді починається із дня отримання копії такої ухвали.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року у справі № 522/12691/18 (провадження № 51-9223 км 18).

Отже, доводи захисника ОСОБА_6 про те, що він не пропустив строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.03.2020 р., який, на його думку, не почав спливати, оскільки ні йому, ні підозрюваній не вручено копію цієї ухвали, є безпідставними.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вступ у справу іншого захисника за договором про надання правової допомоги після участі у справі захисника за призначенням не може вважатися належною підставою для визнання таким, що не був пропущеним, строку на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки інтереси підозрюваної були представлені належним чином.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини в частині застосування п. «с» ч. 3 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка вимагає «призначення» захисника, який би в інтересах обвинуваченого здійснював юридичну допомогу практично й ефективно, забезпечуючи достатній захист. В цьому контексті ЄСПЛ зазначає, що оцінити, чи було це юридичне представництво практичним та ефективним, можна лише на основі конкретних обставин справи, розглядаючи процес у цілому (рішення ЄСПЛ «Артіко проти Італії» від 13 травня 1980 року, «Імбріоша проти Швейцарії» від 24 листопада 1993 року, «Дауд проти Португалії» від 21 квітня 1998 року, «Куліковський проти Польщі» від 21 грудня 2010 року).

Як вважає ЄСПЛ, ведення захисту, по суті, є справою обвинуваченого та його адвоката, тобто це переважно питання взаємовідносин між ними, незалежно від того, чи призначається захисник у межах надання правової допомоги, чи оплачується приватно, а відповідно до згаданої норми Конвенції втручання компетентних державних органів вимагається лише в тих випадках, коли факт незабезпечення адвокатом ефективного представництва є очевидним або будь-яким чином переконливо доведений до їх відома.

Відтак, враховуючи, що захисником за договором про надання правової допомоги ОСОБА_6 апеляційну скаргу в інтересах підозрюваної подано з пропуском встановленого законом строку оскарження ухвали слідчого судді та останнім не заявлено клопотання про його поновлення, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

При цьому, колегія суддів роз`яснює, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-372, 399, 418, 532 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.03.2020 р. - повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

ОСОБА_4