ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 328/193/20 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/233/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Токмацького районного суду Запорізької області),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року, якою у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак Запорізької області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 21 червня 1991 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 81 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

2) 10 червня 1993 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі;

3) 15 січня 1997 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 82, ч. 3 ст. 140, ст.ст. 208, 42 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. Звільнений 22 листопада 2001 року по відбуттю строку покарання;

4) 11 жовтня 2002 року Василівським районним судом Запорізької області за ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 27 травня 2005 року по відбуттю строку покарання;

5) 10 березня 2006 року Нововоронцовським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. Звільнений 24 листопада 2008 року по відбуттю строку покарання;

6) 20 жовтня 2009 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ст. 304, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

7) 7 грудня 2009 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

8) 12 серпня 2010 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 304, ч. 3 ст. 357, ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 22 листопада 2012 року по відбуттю строку покарання;

9) 1 квітня 2013 року Токмацьким районним судом за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 71, 72 КК України до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

10) 16 травня 2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі;

11) 4 липня 2013 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі. Звільнений 10 серпня 2016 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 25 днів;

12) 8 грудня 2016 року Токмацьким районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 5 грудня 2019 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 1 день,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів до 28 березня 2020 року включно, з визначенням застави в розмірі 42100 гривень, а також з роз`ясненням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Токмацької місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 звернулась до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 59 днів.

За матеріалами провадження ОСОБА_10 підозрюється в тому, що він 4 січня 2020 року приблизно о 2 годині, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи єдиний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, шляхом виставлення віконної рами, проник до приміщення будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно, повторно викрав масляний обігрівач вартістю 1166 грн. 67 коп., програвач двохкасетний вартістю 550 гривень, плоскогубці вартістю 35 гривень, металевий гвоздодер вартістю 56 грн. 67 коп., які належать ОСОБА_11 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду на загальну суму 1808 грн. 34 коп.
Таким чином, ОСОБА_10 підозрюється в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

4 січня 2020 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
28 січня 2020 року о 17 год. 15 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у його вчиненні, особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, в тому числі, за вчинення аналогічних корисливих тяжких злочинів проти власності, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, не має місця реєстрації, врахував наявність ризику, зазначеного у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та погодився з доводами слідчого про те, що застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти наявному ризику.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що клопотання не містить обґрунтування неможливості запобігання заявленим ризикам, їх наявність не підтверджується доказами, обраний запобіжний захід є занадто суворим, а слідчий та прокурор не надали доказів недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу
Так, висновки суду про можливість вчинення іншого кримінального правопорушення є надуманими, обґрунтовуються лише ніби негативними даними про особу підозрюваного, натомість, ОСОБА_10 має постійне місце проживання, мешкає разом з сестрою, її чоловіком та племінником, за місцем проживання від сусідів скарг не надходило, а тому відсутні підстави вважати, що він буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків.
Крім того, хоча ОСОБА_10 раніше притягався до кримінальної відповідальності, однак, на всі виклики слідчого та суду з`являвся, ніколи не переховувався від органів досудового розслідування, не має на меті уникнути кримінальної відповідальності або вчинити інше правопорушення.
Вважає, що лише тяжкість скоєного злочину не може бути підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому до нього доцільно застосувати домашній арешт, який забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства, зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Звертає увагу, що підозрюваному не вручили клопотання за 3 години до початку його розгляду та не залучили захисника, що є порушенням його права на захист та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
В судовому засіданні апеляційного суду захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 підтримала подану нею апеляційну скаргу та зазначила, що ризики вчинення нового кримінального правопорушення та переховування слідчий обґрунтовує лише тим, що підозрюваний не працює, але таке твердження слідчого є припущенням, оскільки ОСОБА_10 має постійне місце проживання, родину, характеризується задовільно. Крім того захисник вважала незрозумілим застосування запобіжного заходу в один день із врученням підозрюваному обвинувального акту.
Підозрюваний ОСОБА_10 підтримав апеляційну скаргу свого захисника без доповнень.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, який 12 разів був судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів, дане кримінальне правопорушення вчинив під час умовно-достроково звільнення, лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде достатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки, запобігання вчинення нових злочинів. Також прокурор вважав, що клопотання із додатками підозрюваному було вручено вчасно.
Заслухавши доповідь судді, підозрюваного, його захисника та прокурора, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчим суддею належним чином досліджені клопотання слідчого та матеріали провадження, встановлена наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявна обґрунтована підозра, існують передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а також встановлена недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, і прийнято обґрунтоване рішення про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, який законом віднесено до категорії тяжких злочинів та за вчинення якого передбачено покарання до шести років позбавлення волі.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі захисником підозрюваного не оспорюються.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановив, що доводи слідчого є обґрунтованими, та фактично погодився з існуванням заявлених у клопотанні ризиків.

З таким висновком погоджується і колегія суддів та вважає, що наявність цих ризиків підтверджена матеріалами клопотання.

Доводи апелянта про недоведеність існування вищевказаних ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а не факту конкретного їх вчинення.

Так, ОСОБА_10 раніше 12 разів судимий за вчинення злочинів, в тому числі, умисних корисливих злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, раніше двічі звільнявся від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та двічі умовно-достроково, раніше неодноразово протягом тривалого строку відбував покарання в місцях позбавлення волі, не працює, суспільно-корисною працею не займається, постійного джерела доходу не має, заробляє на життя шляхом вчинення злочинів, що свідчить про наявність вкрай високого ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Колегія суддів також звертає увагу на наявність підвищеного вищезазначеного ризику з огляду і на те, що підозрюваний ОСОБА_10 5 грудня 2019 року звільнившись умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 11 місяців 1 день, і менш ніж через місяць 4 січня 2020 року, знову вчинив умисний корисливий тяжкий злочин, тобто в період умовно-дострокового звільнення.

Можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків також не виключається, оскільки підозрюваному відомі адреси їх проживання, він має неодноразовий кримінальний досвід та відбував покарання в місцях обмеження волі.

Відсутність стійких соціальних зв`язків, дружини та неповнолітніх дітей на утриманні свідчать про відсутність позитивної соціальної спрямованості особистості підозрюваного та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.
Тяжкість можливого покарання не може сама по собі бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте з урахуванням встановлених ризиків та відомостей про особу підозрюваного, колегія суддів погоджується з викладеними у клопотанні слідчого доводами про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, слідчий суддя встановив в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний має постійне місце проживання, мешкає разом з сестрою, її чоловіком та племінником, за місцем проживання від сусідів скарг не надходило, не спростовують висновки слідчого судді та не можуть бути підставою для скасування законного та обґрунтованого рішення.

Колегія суддів вважає, що ці обставини та інші доводи апеляційної скарги не є безумовними підставами для відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Що стосується доводів захисника з приводу того, що підозрюваному у супереч вимог ст. 184 КПК України не вручили клопотання про застосування запобіжного заходу із додатками не пізніше ніж за три години до початку його розгляду, то вони повністю спростовані матеріалами провадження, оскільки згідно розписки підозрюваного вказані документи йому було вручено 29 січня 2020 року о 8.30 год. (а.с. 110), а розгляд клопотання слідчим суддею було розпочато 30 січня 2020 року о 10.33 год. (а.с. 44).
Спростовані матеріалами провадження також і доводи захисника з приводу порушення права на захист підозрюваного, які полягали у незалученні захисника для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, оскільки згідно матеріалів справи на час розгляду вказаного клопотання ОСОБА_10 затриманий не був, він не є підозрюваним у вчиненні особливо тяжкого злочину, на спеціалізованих медичних обліках не перебуває, після роз`яснення слідчим суддею прав та обов`язків про залучення захисника клопотання не заявив.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, адекватно оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженні, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Отже підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення поданої захисником підозрюваного апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 30 січня 2020 року, якою у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Дата документу Справа № 328/193/20