Провадження № 1-кп/643/510/20
Справа № 643/7332/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду в м. Харкові в ході відкритого судового засідання кримінальне провадження №0001756 від 05.04.2019, яке надійшло від Харківської місцевої прокуратури №4 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого 30.05.2017 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2-ва роки, зареєстрованого та фактично мешкаючого до часу затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.03.2019 приблизно о 17 годині 30 хвили, ОСОБА_5 , знаходився на лавці біля під`їзду № 1 буд. АДРЕСА_2 разом зі своїм раніше знайомим ОСОБА_6 . В цей же день у вказаний час ОСОБА_5 побачив, що ОСОБА_6 заснув, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_5 оглянув кишені куртки ОСОБА_6 , після чого побачив у внутрішній кишені куртки мобільний телефон «Nokia-5228» та гроші в сумі 10904 гривень. Далі, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, повторно, впевнившись, шо за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу таємно викрав з внутрішньої кишені куртки ОСОБА_6 майно останнього, а саме: мобільний телефон «Nokia-5228» вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 8102 від 18.04.2019 - 300 гривень та гроші в сумі 10904 гривень.

Після цього ОСОБА_5 з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 11204 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому злочині, не визнав у повному обсязі.

Обвинувачений у суді показав, що з потерпілим ОСОБА_6 він був раніше знайомий. На весні 2019 року вони зустрілися близько 07 годині біля приміщення, в якому вживають спиртні напої на перехресті вул. Гвардійців Широнінців та вул. Героїв Праці в м. Харкові, де разом вживали спиртне. Потерпілий прохав зарядний пристрій до свого телефону «Nokia», але не знайшов. То він на прохання потерпілого передав йому свій телефон «Стел», куди потерпілий вставив свою сім. картку, а телефон ОСОБА_6 він положив до кишені, надягнутої на нього куртки. Після чого, вони удвох пішли до гаражів, які розташовані на вул. Світлій в м. Харкові, в одному з яких працює потерпілий, приймальником металобрухту. Там вжили спиртні напої. Потім поїхали на вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові, де залишився потерпілий. Він пішов по особистим справам, телефон потерпілого залишився у нього, при цьому він одразу забрав свій телефон у ОСОБА_6 . Приблизно через чотири-п`ять днів після зустрічі до нього зателефонував потерпілий, який почав звинувачувати його у скоєнні крадіжки телефона «Nokia» та 10000 гривень, які належали останньому. Через п`ять днів він повернув телефон «Nokia» ОСОБА_6 .

Обвинувачений в ході його допиту у суді спочатку заначив, що у потерпілого не було грошей, але в ході допиту показав, що потерпілий забирав гроші з роботи, на які купував спиртні напої, та пригощав ними знайомих.

Крім цього, незважаючи на те що обвинувачений не визнав своєї провини у вчинені інкримінованого йому злочині, в ході дебатів прохав суд призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, потерпілого, свідків, дослідивши надані докази, які є належними та допустимими, прийшов до наступного.

Винуватість ОСОБА_5 підтверджується доказами, а саме:

-показами потерпілого ОСОБА_6 , який у суді показав, що в середині березня він на замовлення виконував ремонтні роботи, за що отримав суму в розмірі 11000 гривень. Потім, о 17 годині на вул. Світлій в м. Харкові зустрів ОСОБА_5 , якому дав 100 гривень, щоб він купив горілки. Біля одного з будинків на вул. Світлій в м. Харкові вони обидва вживали горілку. В ході вживання спиртного він перерахував гроші, які поклав во внутрішню кишеню одягнутої на нього куртки, а також розмовляв по своєму мобільному телефону «Nokia-5228» в корпусі білого кольору. Все це він робив в присутності ОСОБА_5 . Через деякий час він заснув на лавці. Близько о 19 годині того ж дня він проснувся та виявив відсутність у нього його телефону «Nokia-5228» та грошей, які отримав за ремонтні роботи. Тому він почав шукати ОСОБА_5 , але в той день останнього не знайшов. Через десять днів випадково зустрів ОСОБА_5 , у якого почав вимагати повернути йому телефон та гроші. На що ОСОБА_5 погодився, та зазначив, що телефон і гроші знаходяться у нього вдома. Вони приїхали до дому ОСОБА_5 , який виніс з дому та віддав тільки телефон «Nokia-5228», гроші не віддав. Але зайшов до дому за його грошима. Він чекав ОСОБА_5 біля дому останнього приблизно 40 хвилин, але обвинувачений не повернувся. Оскільки квартиру він ОСОБА_7 не знає, він одразу звернувся до поліції.

-Показами свідка ОСОБА_8 , який в суді показав, що біля 10 років перебуває з ОСОБА_5 у дружніх відносинах. На весні 2019 року вони з ним зустрічались після 16 години біля кіоску на вул. Гвардійців- Широнінців в м. Харкові, де біля кіоску вживали спиртні напої, за які розраховувались кожен окремо. Йому відомо, що ОСОБА_5 працював на будівництві, де саме він заначити не може.

-Показами свідка ОСОБА_9 , яка у суді показала, що працює продавцем у кіоску на вул. Гвардійців-Широнінців в м. Харкові. Знайома з ОСОБА_5 , як з постійним покупцем. Він замовляв у неї кофе, спиртні напої. На весні 2019 року також покував спиртні напої та пригощав інших осіб. Зі слів ОСОБА_5 їй відома, що останній працює.

-Показами свідка ОСОБА_10 , даними ним у суді про те, що в середині весни 2019 року після 15 години, він проходив по вул.Світлій в м. Харкові, де до нього підійшли співробітники поліції, які запропонували його бути понятим в ході слідчих дій, на що він погодився. В його присутності та ще одного понятого, раніше незнайомого йому чоловіка, ОСОБА_5 зазначав, що вживав спиртні напої з приятелем, який потім заснув. Він скористався нагодою, викрав у останнього гроші та телефон. Після чого він розписався у протоколі слідчих дій, в ході проведення яких він не бачив ніякого тиску зі сторони поліцейських, слідчого на ОСОБА_5 , який самостійно повідомляв про вчинені ним крадіжки.

- Даними протоколу слідчого експерименту з фототаблицею від 25.04.2019 за участю ОСОБА_5 та присутності двох понятих, в ході проведення якого ОСОБА_5 показав місце, зазначив час, та механізм скоєння ним крадіжки у потерпілого, а саме: мобільного телефону «Nokia-5228» в корпусі білого кольору та грошей. (т.1 а.с.178-183).

- Даними витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, який свідчить про надходження 04.04.2019 заяви ОСОБА_6 про вчинення 15.03.2019 приблизно о 17 годині 30 хвилин на вул.Світлій в м. Харкові біля б.17 ОСОБА_5 крадіжки належного йому мобільного телефону«Nokia-5228» та грошей у сумі 10904 гривень. ( т.1 а.с. 193).

- Висновками судово-товарознавчої експертизи № 8102 від 18.04.2019, згідно до яких, ринкова вартість викраденого майна мобільного телефону «Nokia-5228», з урахуванням зниження якості від зносу, станом на 15.03.2019 складала: 300 гривень. ( т.1 а.с. 175-177).
- Даними протоколу огляду речей та постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів від 05.04.2019, а саме : мобільного телефону «Nokia-5228» в корпусі білого кольору. ( т.1 а.с. 184, 186).

Стосовно зазначеної позиції обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника, щодо непричетності обвинуваченого до скоєння інкримінованого йому злочину, а саме те, що ОСОБА_5 на прохання потерпілого надав йому свій телефон та відсутністю у потерпілого грошей, суд знаходить ці ствердження безпідставними, оскільки стороною захисту доказів на вищезазначені факти суду не надано. Крім цього, в своїх показах ОСОБА_5 стверджував, що потерпілий забрав гроші з роботи та пригощав інших спиртними напоями.

Така позиція обвинуваченого та захисту не знайшла свого підтвердження у суді, оскільки спростовується як матеріалами справи, а саме: показами потерпілого, свідків, в тому числі свідка ОСОБА_10 , на допиті якого клопотала перед судом сторона захисту, останній у суді опізнав обвинуваченого, як особу яка приймала участь в ході проведення слідчих дій, та зазначала де, яким чином вчинила крадіжку мобільного телефона, грошей, які належали потерпілому. При цьому, що ОСОБА_5 зазначав це в ході слідчого експерименту добровільно без тиску, що спростовується позиції ОСОБА_5 , висловлену ним у суді. Крім цього покази потерпілого в повному обсязі не підтверджують позицію обвинуваченого та захисту. Потерпілий та свідки надавали послідовні свідчення, котрі не змінювали в ході судового розгляду справи, тому у суду не має підстав ставити ці покази під сумнів. Більш того ці свідчення в повному обсязі відповідають письмовим доказам, які досліджені у суді, а саме: протоколу проведення слідчого експерименту з фототаблицею, огляду речей та постанови про приєднання до кримінального провадження речових доказів.

Суд вважає за необхідним навести, що судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, що передбачено ч.1 ст.337 КПК України.

На підставі аналізу матеріалів справи у їх сукупності, суд приходить до висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 до скоєння інкримінованого йому злочину, події якого мали місце 15.03.2019, а невизнання обвинуваченим своєї провини, пояснюється його намірами можливими способами спростувати обставини справи, зменшити їх у вигідному до себе напрямку, або зменшити ступінь своєї вини, та полегшити свою участь, а також вибраною тактикою захисту у суді.

Згідно ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 в п.43 ЄСПЛ підкреслив: « Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому злочину. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є середньо тяжким. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, раніше судимий 30.05.2017 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2-ва роки, має місце реєстрації, та фактичне місце мешкання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

При вирішенні питання про вид та міру покарання обвинуваченому, судом не встановлено обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого.

Даних про належну та критичну оцінку ОСОБА_5 своїх дій у матеріалах справи немає, у суді останній не довів таких даних.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст.185 КК України, у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії, оскільки виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, вважає необхідним частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_5 не відбуту частину покарання, призначеного 30.05.2017 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком один рік.

Враховуючи дані про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність. Відповідно до положень ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , час тримання його під вартою, починаючи з моменту фактичного затримання, тобто з 26.04.2019.

Суд вважає доцільним міру запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 залишити до набрання вироку чинності у вигляді тримання під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування, суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання призначеного цим вироком у виді позбавлення волі частково приєднати не відбуту частину покарання призначеного ОСОБА_5 30.05.2017 вироком Дзержинського районного суду м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік, призначивши остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю вироків у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_5 , час попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання 26.04.2019.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з 26.04.2019 з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 залишити раніше обраний до набрання вироку чинності, у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський Слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон «Nokia-5228» в корпусі білого кольору, який передано ОСОБА_6 на зберігання відповідно до розписки про зберігання повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1