ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/4399/15-к Номер провадження 11-кп/814/103/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.127 КК - Т.З.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурорів потерпілого представника потерпілихОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
захисників обвинуваченихОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000098 за апеляційними скаргами прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які брали участь у даному провадженні, потерпілого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 - представника потерпілих ОСОБА_20 і ОСОБА_8 , на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 10 серпня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою щодо ОСОБА_16 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді Харківського міського голови, несудимого,

закрите кримінальне провадження за ч.2, ч.3 ст.27 та ч.2 ст.146, ч.2, ч.3 ст.27 та ч.2 ст.127, ч.2, ч.3 ст.27 та ч.1 ст.129 КК України на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення у справі.

ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Рогань Харківської області, мешканця

АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого охоронцем в ТОВ «ОП «Кратос», несудимого,

закрите кримінальне провадження за ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 та ч.1 ст.129 КК України на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення у справі.

ОСОБА_17 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого охоронцем в ТОВ «ОП «Кратос», несудимого,

закрите кримінальне провадження за ч.2 ст.146, ч.2 ст.127 та ч.1 ст.129 КК України на підставі п.2 ч.2 ст.284 КПК України у зв`язку з відмовою сторони обвинувачення від підтримання обвинувачення у справі.

Закриваючи кримінальне провадження, місцевий суд прийшов до висновку, що неодноразова неявка прокурорів, потерпілих та їх представників в судове засідання на стадії дебатів свідчить про їх відмову від підтримання обвинувачення.

При цьому, пославшись на принцип верховенства права та недопущення порушення загальних засад кримінального провадження, таких як повага до людської гідності, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, доступ до правосуддя, змагальність сторін, розумність строків, закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурори ОСОБА_18 та ОСОБА_21 просять скасувати ухвалу місцевого суду у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

При цьому зазначають, що в судовому засіданні 25 червня 2018 року сторона обвинувачення була позбавлена можливості заявити клопотання про доповнення судового розгляду, оскільки суд, в порушення вимог ст.363 КПК України, прийняв рішення про закінчення судового слідства та перехід до судових дебатів.

Звертають увагу, що через неможливість участі прокурорів у судовому засіданні 2 липня 2018 року з об`єктивних причин, Генеральною прокуратурою України було скеровано до суду низку листів з проханням відкласти судовий розгляд на іншу дату, зокрема, після 17 липня 2018 року. В подальшому, листами від 2 та 4 липня 2018 року повідомлено суд про неможливість участі прокурорів у судових засіданнях через хворобу.

Вказують про обов`язок суду, з огляду на приписи ч.1 ст.324 КПК України, відкласти судовий розгляд у зв`язку з неявкою в судове засідання за повідомленням прокурора. При цьому наголошують, що визнання судом причини неприбуття прокурора неповажною не встановлена законом як підстава для продовження судового розгляду за відсутності сторони обвинувачення.

Стверджують, що місцевий суд, в порушення вимог ст.364 КПК України, позбавив прокурорів та потерпілих права виступити в судових дебатах з промовами для обґрунтування своїх позицій обвинувачення.

Не погоджуються з висновком місцевого суду про відмову прокурорів від підтримання державного обвинувачення з огляду на те, що матеріали справи не містять відповідної постанови прокурора, погодженої прокурором вищого рівня, а судом відповідно до ч.2 ст.340 КПК України не роз`яснено потерпілим право підтримувати обвинувачення в суді.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 в суді першої інстанції.

При цьому зазначає про відсутність в матеріалах провадження відповідної постанови прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення, погодженої з прокурором вищого рівня, як того вимагають приписи ч.1 ст.340 та ч.1 ст.341 КПК України.

Звертає увагу, що матеріали провадження взагалі не містять відомостей про те, що будь-хто з групи прокурорів звертався до суду з клопотанням про відкладення судового засідання для складання та погодження постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення.

Вказує, що висновок місцевого суду про належне повідомлення прокурорів про судові засідання суперечить фактичним обставинам та матеріалам кримінального провадження.

Звертає увагу, що прокурор ОСОБА_18 був належним чином повідомлений лише про судове засідання 2 липня 2018 року. Проте, в матеріалах справи відсутні докази направлення судом прокурору повідомлень про призначення судових засідань з третього по шосте та з дев`ятого по тринадцяте липня 2018 року.

Водночас, наголошує про наявність відповідних заяв прокурора ОСОБА_18 від 27 червня та 4 липня 2018 року про неможливість явки в судові засідання 2 липня та з 3 по 6 липня 2018 року у зв`язку з поважними причинами та з проханням відкласти розгляд провадження після 17 липня 2018 року.

Не погоджується з висновком місцевого суду про відмову потерпілих від підтримання обвинувачення. Стверджує, що закриття кримінального провадження через відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення, з огляду на приписи ч.2 та ч.6 ст.340 КПК України, можливе лише після того, як суд роз`яснить потерпілому його право підтримувати обвинувачення, а потерпілий, який вирішив підтримувати обвинувачення, не з`явиться двічі поспіль у судове засідання без поважних причин або не повідомить суду причини своєї неявки.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення потерпілих та їх представників про призначення судових засідань в період з 3 по 6 та з 9 по 13 липня 2018 року.

Водночас, звертає увагу, що представники потерпілих ОСОБА_22 та ОСОБА_9 до місцевого суду надали відповідні заяви про неможливість прибути в судові засідання та з проханням про відкладення судового розгляду.

Стверджує про порушення місцевим судом принципів змагальності процесу та рівності його учасників, оскільки в судовому засіданні 25 червня 2018 року, всупереч вимогам ст.363 КПК України, суд не з`ясував в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме.

Водночас, представником потерпілих ОСОБА_9 було повідомлено про наявність клопотань та доповнень судового розгляду відповідними матеріалами, а представником потерпілих ОСОБА_22 було заявлено клопотання про оголошення перерви у зв`язку з закінченням робочого часу для подання відповідних клопотань в наступному засіданні.

Судом першої інстанції не було вжито заходів для належного та своєчасного повідомлення сторони обвинувачення про дату та час судових засідань.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 - представник потерпілих ОСОБА_20 і ОСОБА_8 , за мотивів, аналогічних викладеним в апеляційній скарзі потерпілого ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу місцевого суду та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційні скарги захисник ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 та захисник ОСОБА_12 в інтересах обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_15 прохають залишити ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 10 серпня 2018 року без змін, а апеляційні скарги прокурорів, потерпілого ОСОБА_8 та представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 без задоволення.

При цьому зазначають про невідповідність апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_8 вимогам ч.2 ст.396 КПК України щодо її змісту.

Стверджують, що апеляційна скарга подана лише потерпілим ОСОБА_8 , тому вважають, що його позиція не підтримується іншим потерпілим - ОСОБА_20 .

Вказують, що всупереч твердженням потерпілого ОСОБА_8 , прокурори у кримінальному провадженні були повідомлені належним чином про дату та час, на які призначено судові засідання для проведення судових дебатів, як судом, так і стороною захисту. Водночас, потерпілим до апеляційної скарги не додано документів на підтвердження поважності причин його неявки в судові засідання.

Твердження потерпілого ОСОБА_8 в апеляційній скарзі про обмеження в реалізації його прав, передбачених ст.363 КПК України, внаслідок позбавлення його можливості подати відповідні клопотання про доповнення судового розгляду, вважають необґрунтованими.

Інші учасники провадження ухвалу місцевого суду не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянтів на підтримку доводів принесених апеляційних скарг, міркування обвинувачених та їх захисників про законність і обґрунтованість судового рішення та відсутність підстав для його скасування, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до такого.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з приписами ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.
Суд апеляційної інстанції при виявленні відповідних порушень повинен виходити не лише із того, що вони фактично перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, а й з потенційної можливості такого перешкоджання.

Як вбачається з матеріалів провадження, 10 серпня 2018 року Київський районний суд м. Полтава закрив кримінальне провадження щодо ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 284 КПК України, прийшовши до висновку, що неодноразова неявка прокурорів, потерпілих та їх представників в судове засідання на стадії дебатів свідчить про їх відмову від підтримання обвинувачення.
Доводи апеляційних скарг про наявність істотних порушень кримінального процесуального закону при ухваленні такого рішення є слушними.
Відповідно до приписів ст.340 КПК України якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що пред`явлене особі обвинувачення не підтверджується, він після виконання вимог статті 341 цього Кодексу повинен відмовитися від підтримання державного обвинувачення і викласти мотиви відмови у своїй постанові, яка долучається до матеріалів кримінального провадження.
Копія постанови надається обвинуваченому, його захиснику, потерпілому, його представнику та законним представникам, а також представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
У разі відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення в суді головуючий роз`яснює потерпілому його право підтримувати обвинувачення в суді.
Якщо потерпілий висловив згоду на підтримання обвинувачення в суді, головуючий надає йому час, необхідний для підготовки до судового розгляду.
Потерпілий, який погодився підтримувати обвинувачення в суді, користується всіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, кримінальне провадження за відповідним обвинуваченням набуває статусу приватного і здійснюється за процедурою приватного обвинувачення.
Повторне неприбуття в судове засідання потерпілого, який був викликаний у встановленому цим Кодексом порядку (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом у інший спосіб), без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття після настання обставин, передбачених у частинах другій і третій цієї статті, прирівнюється до його відмови від обвинувачення і має наслідком закриття кримінального провадження за відповідним обвинуваченням.
Згідно з вимогами ст.341 КПК України якщо в результаті судового розгляду прокурор, крім випадку, коли ним є Генеральний прокурор, дійде переконання, що необхідно відмовитися від підтримання державного обвинувачення, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з прокурором вищого рівня. Суд за клопотанням прокурора відкладає судове засідання та надає прокурору час для складення та погодження відповідних процесуальних документів.
Якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. У такому разі судовий розгляд продовжується в загальному порядку.
В матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які об`єктивні дані того, що прокурор відмовився від державного обвинувачення чи вчиняв відповідні дії, які б свідчили про такі його наміри.
Не містять матеріали провадження і процесуального документа, а саме постанови прокурора про відмову від підтримання державного обвинувачення, погодженої з керівником Генеральної прокуратури.
Навпаки, у зв`язку з неможливістю участі прокурорів у судовому засіданні, Генеральною прокуратурою України було скеровано до місцевого суду низку листів з проханням відкласти судовий розгляд на іншу дату, зокрема, після 17 липня 2018 року. Також прокурорами було повідомлено суд про неможливість участі у судових засіданнях через хворобу.
З аудіозапису судового засідання вбачається, що головуючий по справі повідомляв учасників провадження про надходження до суду відповідних листів від прокурора з проханням відкласти судовий розгляд.
Таким чином, прокурори під час судового розгляду кримінального провадження не вчиняли жодних визначених законом дій, спрямованих на відмову від підтримання державного обвинувачення. А сам по собі факт неприбуття прокурора в судове засідання, навіть без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття, на відміну від потерпілого, не може прирівнюватися до відмови від обвинувачення і не може мати наслідком закриття кримінального провадження з цих підстав.
Отже, висновки суду про відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення суперечать вимогам кримінального процесуального закону.
Крім того, чинне кримінальне процесуальне законодавство встановлює, що судовий розгляд кримінального провадження здійснюється за обов`язкової участі сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених КПК України (ч. 2 ст. 318 цього Кодексу).
Відповідно до ч.3 ст.36 КПК України, участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків, передбачених КПК України (таким випадком є відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення). Частини 2 статей 318 та 324 КПК України також не містять винятків, за яких участь прокурора була б не обов`язковою.
Згідно з ч.1 ст.324 цього Кодексу якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора, який не прибув, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати його до дисциплінарної відповідальності.
Враховуючи відсутність у місцевого суду законних підстав стверджувати про відмову прокурора від підтримання державного обвинувачення, суд позбавлений був права здійснювати судовий розгляд за його відсутності.
Проте суд в порушення наведених вимог закону завершив розгляд кримінального провадження без участі прокурора.
Також місцевий суд, вважаючи, що має місце відмова прокурора від підтримання державного обвинувачення, всупереч вимогам ч.2 та ч.3 ст.340 КПК України, не вчинив жодних дій щодо роз`яснення потерпілим їх права підтримувати обвинувачення в суді та не з`ясував питання про наявність чи відсутність їх згоди на це.
Наведені порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону колегія суддів визнає істотними та такими, що перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, тому ухвала суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження місцевому суду необхідно провести процедуру провадження з дотриманням вимог закону та ухвалити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення з урахуванням усіх обставин кримінального провадження.

Отже, апеляційні скарги прокурорів відділів Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , які брали участь у даному провадженні, потерпілого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 - представника потерпілих ОСОБА_20 і ОСОБА_8 підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурорів Генеральної прокуратури України ОСОБА_18 і ОСОБА_19 , потерпілого ОСОБА_8 та адвоката ОСОБА_9 - представника потерпілих ОСОБА_20 і ОСОБА_8 , задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 10 серпня 2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_16 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4