Справа № 185/4136/20
Провадження № 1-кс/185/964/20
У Х В А Л А
25 червня 2020 року м.Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника заявника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2020 року, в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000299 від 20 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:
23.06.2020 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_5 , в якому він просить скасувати арешт в частині користування автомобілем «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , який йому фактично належить та перебуває в його розпорядженні та користуванні, зобов`язати слідчого передати цей автомобіль йому на зберігання. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що на даний час відпала потреба в перебування автомобіля під арештом, так як експертиза триває чотири місяця, коли буде результат не відомо, підозра нікому не пред`явлена та скільки буде тривати досудове розслідування не відомо, вважає, що з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що автомобіль є доказом злочину, підлягає конфіскації, йому підозра не пред`явлена, так як він не має жодного відношення до даного злочину, під час придбання автомобіля він оглядався експертом та жодних нарікань не було, автомобіль потрібен йому для роботи, та задоволення побутових потреб, забезпечення родини, вважає, що арешту автомобіля в частині заборони відчуження та розпорядження буде достатньо, тому просить скасувати арешт в частині користування автомобілем.
В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання, просив його задовольнити, зазначив, що на його переконання арешту автомобіля в даному випадку в частині заборони відчуження та розпорядження буде достатньо, автомобіль можливо повернути власнику та дозволити йому користуватись автомобілем, попередивши про відповідальність в разі знищення чи відчуження автомобіля, просить скасувати арешт в частині користування автомобілем та передати його на зберігання заявнику. Вважає, що заявник є фактичним власником автомобіля так як він купив його шляхом передачі документів права власності на автомобіль, без його перереєстрації, це встановлено ухвалою слідчого судді, і цього достатньо для доказів права власності та користування ОСОБА_5 автомобілем та передачі його йому на зберігання, не вважає необхідним викликати власника автомобіля для підтвердження продажу автомобіля шляхом передачі авто та документів ОСОБА_5 .
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що арешт накладено законно та обґрунтовано так як автомобіль «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом по справі, на даний час проведена експертиза зазначеного автомобіля, та експертом встановлено, що в усіх можливих місцях номер кузова автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 піддавався змінам, частково відновлений первинний номер кузова, який є відмінним від зазначеного в свідоцтві на право власності на автомобіль «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , тобто цей автомобіль є «двійником». Необхідність збереження речового доказу - автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , на даний час не відпала, заборона користування також необхідна, так як не допустить пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення автомобіля, та відповідно до чинного законодавства не можливо використання автомобіля з пошкодженим номером кузова. На даний час триває досудове розслідування та особа власника ОСОБА_6 ще не встановлювалась.
Слідчий суддя, дослідивши надані докази, матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000299 від 20 лютого 2020 року, встановив наступне.
У провадженні СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0000299 від 20.02.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України, за фактом того, що 20.02.2020 у м. Павлоград по вул. Успенська під час огляду автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено що ідентифікаційний номер на деталі кузова даного автомобіля частково знищений.
20.02.2020 з письмового дозволу користувача даного автомобіля ОСОБА_5 було оглянуто легковий автомобіль марки «Ford Courier» р.н. НОМЕР_1 в салоні якого на металевій частині кузова автомобіля, що розташована під переднім пасажирським сидінням, було виявлено що ідентифікаційний номер частково знищений. Легковий автомобіль марки «Ford Courier» р.н. НОМЕР_1 разом з ключем від нього, було вилучено до Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, що розташований по вул. Шевченка, 51 міста Павлограда.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 10.01.2003, власником автомобіля марки «Ford Courier» р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Чинною ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 накладений арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на легковий автомобіль марки «Ford Courier» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що знаходиться на території Павлоградського ВП, розташованого по вулиці Шевченка, 51 міста Павлограда та ключ від даного автомобіля. Відповідно до зазначеної ухвали, з пояснень ОСОБА_5 встановлено що даний автомобіль він придбав приблизно у лютому 2019 року шляхом передачі документів на автомобіль, тобто без перереєстрації на нового власника. Про факт часткового знищення ідентифікаційного номеру деталі кузова ОСОБА_5 нічого не відомо.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі Смирнов проти Росії було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно п. 1.10 ПДР України власник транспортного засобу - фізична або юридична особа, яка володіє майновими правами на транспортний засіб, що підтверджується відповідними документами.
Представником заявника зазначено, що клопотання подане ОСОБА_5 як фактичним власником майна, так як він вважає, що автомобіль було придбано заявником шляхом передачі документів права власності на автомобіль, без його перереєстрації, що встановлено ухвалою слідчого судді від 24.02.2020, але зазначені посилання представника заявника не відповідають чинному законодавству України щодо порядку набуття та реєстрації права власності на рухоме майно (транспортний засіб), а відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 17.03.2005 власником автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_4 є ОСОБА_6 .
Відповідно до п. 2.2 ПДР України власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.
Доказів того, що ОСОБА_5 є володільцем (користувачем) автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , а саме, що власник ОСОБА_6 передав йому у користування зазначений автомобіль передавши йому реєстраційний документ на цей транспортний засіб, представником заявника слідчому судді не надано, зазначено, що не має необхідності допитувати з цього питання як свідка власника ОСОБА_6 .
Під час розгляду клопотання слідчого про арешт майна судом було встановлено, що «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом, являється предметом злочину, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В даному випадку накладення арешту на автомобіль є законним та виправданим, і сприятиме забезпеченню завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, та арешт накладений з урахуванням вимог ст. 132, ч. 11 ст. 170 КПК України, та в даному випадку потреби досудового розслідування на даній стадії виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, так як арешт автомобіля, в тому числі заборона користування, необхідні та не допустять пошкодження, псування, зникнення, втрату, знищення речового доказу - автомобіля.
Разом з тим, вважаю, що слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази по справі з точки зору їх достатності і допустимості.
Відповідно до копії висновку експерта № 19/104-9/1/86 від 30.03.2020 номер кузова автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 піддавався змінам, його знищено механічним способом, встановити первинний номер не надається можливим у зв`язку зі значним пошкодження поверхності метала, на момент дослідження зміст номера кузова читається так « НОМЕР_5 ».
Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про дорожній рух»забороняється експлуатація незареєстрованих (неперереєстрованих) транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.
Крім того слідчий суддя зауважує, що кримінальне провадження у даному випадку здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ст.290 КК України «Знищення, підробка або заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу», а передача в користування автомобіля з відповідними ознаками знищення, буде суперечити ст. 2 КПК України та правовому порядку, який встановлений в Україні у сфері користування транспортними засобами.
Враховуючи, що на даний час кримінальне провадження № 0000299 від 20 лютого 2020 року триває, транспортний засіб є речовим доказом у справі, встановлені слідчим суддею ризики, які стали підставою для накладення арешту на автомобіль не відпали, зняття арешту в частині користування вказаного транспортного засобу не зможе запобігти ризикам пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення автомобіля, та заявник не надав належних та допустимих доказів того, що він є власником або володільцем автомобіля «Ford Courier» д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , а тому слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання.
Керуючись ст.170-174,372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді від 24 лютого 2020 року, в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000299 від 20 лютого 2020 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1