ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальних провадженнях № 0001778, № 0001950, № 0002270 щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зоряне Розівського району Запорізької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А :
За ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 29 березня 2020 року включно.
Судом першої інстанції встановлено, що з врахуванням стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, існують ризики, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню.

В апеляції:
- захисник просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування зазначає, що прокурором не було подано до суду письмового клопотання про необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також зазначив, що суд не звернув увагу на відсутність ризику переховування обвинуваченого від суду, а до клопотання прокурора не додано жодного доказу існування цього ризику. Також захисник додав, що прокурором не доведено необхідність застосування саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Заслухавши захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляції захисника, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.
Зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання прокурора дотримані в повному обсязі. Застережень вказані норми закону щодо розгляду усних клопотань сторін кримінального провадження при судовому розгляду, як на це посилається захисник в апеляції, не мають.
При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд першої інстанції належним чином дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано дійшов висновку про існування обставин, які виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою.
Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні тяжкого корисливого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до шести років, офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків, не має постійного джерела доходу, а тому існують ризики, що він може переховуватися від суду, впливати на свідків, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.
Апеляційний суд зважає, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, а тому враховуючи характер та тяжкість покарання, що кореспондується з характером суспільного інтересу, даних про обвинуваченого, іншими обставинами у їх сукупності, дає підстави вважати, що обвинувачений можуть переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності. Також, судовий розгляд продовжується, докази судом не досліджувались, свідки та потерпілий не допитувалися, що разом у сукупності з наведеними обставинами дає підстави ймовірності впливу на останніх з боку обвинуваченого ОСОБА_6 .
Суд першої інстанції врахував вимоги ст. 178 КПК України та обґрунтовано зазначив, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку обвинуваченого, а обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу та особистістю обвинуваченого.
Даний висновок не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, який неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Продовження існування зазначених вище обставин у їх сукупності, виправдовують подальше перебування обвинуваченого під вартою, що відповідає, і є співрозмірним тяжкості і характеру діяння, яке інкримінується обвинуваченому, та більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної його поведінки, а тому продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за наявних умов.
Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
З урахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність продовження застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що є виправданим на даному етапі судового розгляду кримінального провадження.
З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, вмотивованою та не підлягає скасуванню, а тому апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 слід залишити без задоволення.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 січня 2020 року в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4