Справа № 487/6751/19
Провадження № 1-кс/487/2801/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.04.2020 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000632 від 12.07.2017 року, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_4 вернувся Заводського районного суду міста Миколаєва 28.04.2020 року в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 з клопотанням у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000632 від 12.07.2017 року, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло в нічний період доби.
В обґрунтування клопотання зазначено, що станом на дату звернення із даним клопотанням наявні підстави для зміни запобіжного заходу, оскільки ризики відповідно до ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні відсутні. На думку сторони захисту, застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло в нічний період доби буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Досудове розслідування вже закінчено, отже всі докази по справі зібрані органом досудового слідства, і в разі зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 не зможе з об`єктивних причин будь-яким чином впливати на слідство, в тому числі шляхом знищення (спотворення) доказів чи шляхом впливу на допитаних у справі свідків. Підозрюваний вже більше чотирьох місяців тримається під вартою, затриманий він був під час проходження лікування, і в теперішній час за відсутності в слідчому ізоляторі достатніх умов для лікування, стан його здоров`я погіршується. Крім того, утримання ОСОБА_5 в слідчому ізоляторі збільшує ризик зараження його коронавірусом, що становить особливу небезпеку для життя та здоров`я підозрюваного, який знаходиться у групі ризику.
У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 підтримали клопотання, просили його задовольнити та змінити запобіжний захід на нічний домашні арешт з покладенням відповідних обов`язків.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти задоволення клопотання та зміни запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 заперечував, вказав на необґрунтованість поданого клопотання, а також зазначив, що досудове розслідування наразі триває, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, яким неодноразово надавалась оцінка судами першої та апеляційної інстанцій не зменшились та продовжують існувати. Крім того, ризик впливу на свідків зберігається і після закінчення досудового розслідування, оскільки їхні покази суд має сприймати безпосередньо під час судового розгляду. ОСОБА_5 двічі оголошувався у розшук у зв`язку із переховуванням від слідства та суду; згідно наявних в матеріалах кримінального провадження медичних висновків є здоровим, твердження сторони захисту щодо прогрішення стану його здоров`я є безпідставними.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а також дані ухвали Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.03.2020 року (справа №487/6751/19; провадження №1-кс/487/1885/20) та ухвали Миколаївського апеляційного суду від 27.03.2020 року (провадження №11-сс/812/253/20), слідчий суддя приходить до наступного.
Згідно ч. 1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
За змістом ч. 4 ст. 201 КПК України, розгляд клопотання здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000632 від 12.07.2017 року за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 187 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2019 року, близько 11:15 години, ОСОБА_5 спільно зі своїм сином ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що є охоронцем ОСОБА_5 , знаходились біля будівлі з надписом «Шиномонтаж», що розташована по вулиці Івана Франка у селі Вікторівка Березівського району Одеської області, де зустрілись з ОСОБА_8 , який приїхав до вказаного місця на автомобілі «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Внаслідок наявності між ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з одного боку та ОСОБА_8 з іншого, тривалих неприязних стосунків у зв`язку із конфліктами, пов`язаними з конкуренцією між Фермерським господарством «Полюганич», керівником якого є син ОСОБА_5 ОСОБА_9 та ТОВ «Укрзерно Трейд1», керівником якого є ОСОБА_8 , у веденні підприємницької діяльності у сфері вирощування та реалізації сільськогосподарської продукції, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували у негативно налаштованому та напруженому стані під час будь-якої зустрічі з ОСОБА_8 .
У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 носили при собі ножі, з наміром використання їх вражаючих властивостей, усвідомлюючи настання будь-яких наслідків об`єкту такого застосування.
Знаючи, що ОСОБА_8 займається підприємницькою діяльністю, пов`язаною з вирощуванням сільськогосподарської продукції та у літній період, що є сезоном збирання врожаю, возить при собі значні суми грошових коштів, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ґрунті тривалих неприязних відносин, спровокували конфлікт з ОСОБА_8 .
Під час даної суперечки, у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник спільний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 , з метою заволодіння його майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я.
Реалізуючи вказаний злочинний умисел, ОСОБА_7 лівою рукою штовхнув ОСОБА_8 , після чого, останній, бажаючи припинити конфлікт здійснив спробу втекти та залишити місце події.
Далі, ОСОБА_7 діставши ніж, тримаючи його у правій руці, з метою подолання супротиву ОСОБА_8 , кинув його у напрямку останнього, однак не влучив.
Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, наздогнали ОСОБА_8 .
При цьому, ОСОБА_5 наніс удар в обличчя ОСОБА_8 та разом з ОСОБА_7 повалили ОСОБА_8 на землю.
Продовжуючи вчинення злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 почали завдавати ОСОБА_8 ударів руками та ногами по різним частинам тіла.
Під час нанесення даних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , використовуючи ножі, що є предметами, конструктивно призначеними за своїми властивостями для ураження живої чи іншої цілі за допомогою м`язової сили людини, які вони зберігали при собі, завдали потерпілому шість ударів в сідниці та стегна, в результаті отримання яких ОСОБА_8 втратив свідомість.
У цей час, ОСОБА_6 , діючи з єдиним умислом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 , з метою заволодіння його майном, виконуючи свою роль, відчинивши задню праву дверцю автомобіля «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому приїхав ОСОБА_8 , проник до вказаного автомобілю, який є іншим володінням особи та незаконно заволодів належними ОСОБА_8 грошовими коштами у сумі 213 000 гривень та 30 000 доларів США (за курсом НБУ станом на 14.07.2019 становить 774 000 гривень, що в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром), які знаходились у сумці на задньому пасажирському сидінні.
Після цього, ОСОБА_6 , підбігши до ОСОБА_8 , який внаслідок спричинених тілесних ушкоджень Козловським та ОСОБА_5 вже лежав на землі, також наніс два удари правою ногою та один удар правою рукою по різним частинам тіла ОСОБА_8 .
Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів та за попередньою змовою з ОСОБА_6 заволоділи мобільним телефоном марки «IPhone 8» вартістю 7200 гривень та мобільним телефоном «IPhone 10» вартістю 19 500 гривень, що належали ОСОБА_8 .
Крім того, ОСОБА_6 з метою безперешкодного залишення місця злочину, за допомогою ножа проколов шини на передньому правому та задньому правому та задньому лівому колесах автомобілю «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому приїхав ОСОБА_8 .
Далі, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , маючи умисел на порушення недоторканості іншого володіння ОСОБА_8 автомобілю «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також з метою перевірки наявності у ньому іншого цінного майна проникли до салону вказаного автомобілю, а саме ОСОБА_7 шляхом відчинення передньої лівої дверці, а ОСОБА_5 шляхом відчинення передньої правої дверці автомобілю.
Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на автомобілі TOYOTA LAND CRUISER PRADO, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зникли з місця вчинення злочину.
17.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
Постановою першого заступника прокурора Одеської області ОСОБА_10 від 20.01.2020 року було продовжено строк досудового розслідування до шести місяців, та визначено новий строк досудового розслідування у межах шести місяців до 27.05.2020 року.
21.01.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах та у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 18.03.2020 року, залишено без змін ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 27.03.2020 року, було продовжено строк запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 до 16.05.2020 року.
При цьому судами першої та апеляційної інстанції було враховано, що наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: заяви ОСОБА_8 , яка надійшла до Березівського ВП та була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №2229 від 14.07.2019 року; довідки про госпіталізацію ОСОБА_8 від 14.07.2020 року; допитів потерпілого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_11 ; протоколу огляду місця події від 14.07.2019 року з планом-схемою до нього; протоколу огляду місця події від 15.07.2019 року; постанови від 15.07.2019 року про приєднання речових доказів, вилучених в ході оглядів 14.07.2019 року та 15.07.2019 року; допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; рапорту старшого оперуповноваженого СКП Березівського ВП Лиманського відділу поліції ГУ НП в Одеській області ОСОБА_18 від 14.07.2019 року; рапорту старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_19 ; рапорту старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_20 ; повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 23.07.2019 року та постанови про оголошення його у розшук від 23.07.2019 року; протоколу огляду речей від 31.07.2019 року; протоколу обшуку від 13.11.2019 року; повідомлення про підозру ОСОБА_6 від 13.11.2019 року та постанови про оголошення його у розшук від 13.11.2019 року; висновку експерта №37 від 11.01.2020 року щодо наявних у потерпілого ОСОБА_8 тілесних ушкоджень; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.07.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_8 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_11 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року за участю потерпілого ОСОБА_11 ; протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2020 року за участю свідка ОСОБА_12 .
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ухвалою від 18.03.2020 року слідчим суддею відповідно до положень ст. 178 КПК України було враховано встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного на утриманні трьох неповнолітніх дітей; репутацію підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.
Стороною захисту у поданому клопотанні про зміну запобіжного заходу та під час його розгляду судом не наведено та не підтверджено обставини, які свідчать про можливість зміни обраного відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу, та які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заході, але про які сторона захисту не знала та не могла знати.
Досудове слідство у кримінальному провадженні наразі триває.
Даних про те, що встановлені під час обрання та продовження запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зменшилися або перестали існувати, а також про те, що менш суворий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 та запобігти наявним ризикам - стороною захисту не надано. Документи, додані адвокатом до клопотання з посиланням на погіршення стану здоров`я підозрюваного, датовані 15.01.2020 року та фактично лише підтверджують проведення медичних обстежень (протокол коронографії, біохімічне дослідження крові), та не свідчать про погіршення стану здоров`я на теперішній час.
Таким чином, з огляду на конкретні, наведені вище, обставини кримінального провадження, клопотання про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 з триманням під вартою на домашній арешт з забороною залишати житло в нічний період доби не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 201, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000632 від 12.07.2017 року, про зміну запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти ухвали слідчого судді, що не підлягають оскарженню, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Повний текст ухвали оголошено 30.04.2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1