Номер провадження: 11-кп/813/1312/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючий суддя ОСОБА_2
судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 27.02.2020 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 357 КК України у кримінальному провадженні №002668, внесеному до ЄРДР 19.05.2017 року

встановив:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси, від 27.02.2020 року був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 357 КК України, у кримінальному провадженні №002668, внесеному до ЄРДР 19.05.2017 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ризики не доведені.

За таких обставин, захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржену ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 27.02.2020 року і ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Позиції учасників судового розгляду.

У судовому засіданні апеляційного суду захисник підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційний суд залишити оскаржену ухвалу без змін.

Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що вона відповідає приписам вказаної норми кримінального процесуального закону, оскільки в ній наведені положення кримінального процесуального закону, якими керувався суд при постановленні ухвали, а також мотиви прийнятого рішення і його обґрунтування.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ст. 331 КПК України КК України до спливу двомісячного строку з дня застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовую, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
На думку апеляційного суду, розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції виконав вимоги ст.ст.199, 331 КПК України, та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого з таких підстав.
Злочини, передбачені зокрема ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 191 КК України, відповідно до положень ст.12 КК України, відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі до дванадцяти років.
За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно існування ризику переховування обвинуваченого від суду, зважаючи на покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції прийняв до уваги всі дані про особу обвинуваченого, той факт, що ОСОБА_8 був оголошений у розшук, та тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим.
Також апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи оскарженої ухвали щодо існування ризику незаконного впливу на свідків і потерпілого, які ще не допитані судом.
У судовому засіданні апеляційного суду прокурор вказував на те, що наявні ризики у зазначеному кримінальному провадженні не зменшилися.
На думку апеляційного суду, суд першої інстанції, взявши до уваги обставини вчинення злочину, прийшов до обґрунтованого висновку, що в цьому випадку суспільний інтерес перебування обвинуваченого під вартою, переважає особистий інтерес обвинуваченого.
Що стосується доводів захисника відносно того, що докази не відповідають вимогам ст. 98 КПК України, апеляційний суд наголошує на тому, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка належності, допустимості та достовірності доказів буде надана судом першої інстанції при подальшому розгляді кримінального провадження та прийнятті остаточного рішення за результатами судового розгляду.
Матеріали справи не містять інших даних про обставини, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом не встановлено.
Істотних порушень норм КПК України, які є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приймає до уваги характер та обставини злочинів та особу обвинуваченого і вважає, що продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 є доцільним та обґрунтованим.
Відповідно до положень п.1) ч.1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.
Керуючись статями 176, 177, 178,182, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд
ухвалив:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси, від 27.02.2020 року, якою був продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч.4 ст. 190, ч.1 ст. 366, ч.2 ст. 357 КК України у кримінальному провадженні №002668, внесеному до ЄРДР 19.05.2017 року, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4