Справа №390/1556/18
Провадження №1-кп/390/54/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.04.2020 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кропивницький кримінальне провадження № 0001584 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого водієм-експедитором ФОП " ОСОБА_6 ", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, працюючого охоронцем ТОВ «Таурус-Б», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2017 року, о 15.30 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , який засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2019 року, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення крадіжки, прибули до огородженої території дачного будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , та розташований на 4 лінії СТ «ДБК», на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, дешляхом вільного доступу з огорожі вказаного дачного будинку за допомогою фізичної сили рук демонтували і таємно викрали 60 кг металобрухту, а саме: 6 металевих стовпчиків, вартістю 6 грн. за 1 кг чорного металу, загальною вартістю 360 грн. Після чого, завантажили викрадений металобрухт до заздалегідь підготовленого транспортного засобу - ГАЗ 32213 ПЕ СПГ, державний номер НОМЕР_1 , та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 360 грн.

Крім того, 22.11.2017 року, о 15.40 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , який засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2019 року, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення крадіжки, прибули до огородженої території дачного будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , та розташований на 4 лінії СТ «ДБК», на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, де шляхом вільного доступу з огорожі вказаного дачного будинку за допомогою фізичної сили рук демонтували і таємно, повторно викрали 70 кг металобрухту, а саме: металеві ворота та металевий паркан, вартістю 6 грн. за 1 кг чорного металу, загальною вартістю 420 грн. Після чого, завантажили викрадений металобрухт до заздалегідь підготовленого транспортного засобу - ГАЗ 32213 ПЕ СПГ, державний номер НОМЕР_1 , з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 420 грн.

Крім того, 22.11.2017 року, о 15.50 год. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_7 , який засуджений вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28.02.2019 року, за попередньою змовою між собою, з метою вчинення крадіжки, прибули до огородженої території дачного будинку АДРЕСА_5 , яке належить ОСОБА_10 та розташований на 4 лінії СТ «ДБК», на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області, деперестрибнувши через паркан, проникли на територію вказаного дачного будинку, звідки таємно, повторно викрали 50 кг металобрухту, а саме: металеву дверну решітку, вартістю 6 грн. за 1 кг чорного металу, загальною вартістю 300 грн. Після чого, завантажили викрадений металобрухт до заздалегідь підготовленого транспортного засобу - ГАЗ 32213 ПЕ СПГ, державний номер НОМЕР_1 , та з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 300 гривень.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю і показав, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах в листопаді 2017 року він разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з трьох дачних будинків СТ «ДБК», на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району та областівикрадали металобрухт, у вчиненому кається.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю і показав, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах в листопаді 2017 року він разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з трьох дачних будинків СТ «ДБК», на території Соколівської сільської ради Кіровоградського району та областівикрадали металобрухт, у вчиненому кається.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які про місце, дату і час розгляду кримінального провадження повідомлялись належним чином, в судове засідання не з`явились. В поданих до суду заявах, просили розгляд справи проводити без їх участі, претензій матеріального та морального характеру, кожен з них, до обвинувачених не має. Щодо міри покарання потерпілий ОСОБА_9 поклався на розсуд суду, потерпілий ОСОБА_8 вважав можливим призначити обвинуваченим мінімальну міру покарання.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про дату, місце і час розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за адресою вказною в обвинувальному акті, причини його неявки суду не повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому, з урахуванням відкритості інформації щодо справи, її розгляд проведено без його участі.

Враховуючи дані обставини, за погодженням всіх учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та, роз`яснивши положення ч.3 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинувачених, оскільки істинність, добровільність та правдивість їх позиції у суду сумнівів не викликає, а також вивченням письмових матеріалів справи, які їх характеризують. Наслідки, передбачені вказаною статтею, обвинуваченим роз`яснені та зрозумілі.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.185 КК України, оскільки вони скоїли таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, а також за ч.3 ст.185 КК України, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Призначаючи покарання обвинуваченим, суд виходить із вимог ст.65 КК України, щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, обставин, що пом`якшують і обтяжують їх покарання.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вчинили злочин середньої тяжкості та тяжкий злочин.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд визнає їх щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують їх покарання, судом не встановлені.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено, що він за місцем проживання характеризується позитивно, працює, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, за допомогою не звертався, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він характеризується посередньо, працює, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, за допомогою не звертався, раніше не судимий.

Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинувачених.

В досудовій доповіді, складеній органом пробації 03.04.2020 року, вказано, що ОСОБА_5 має середній ризик небезпеки для суспільства і високий ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

В досудовій доповіді, складеній органом пробації 03.04.2020 року, вказано, що ОСОБА_4 має середній ризик небезпеки для суспільства та середній ризик вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

При призначенні покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 суд відповідно до ст.65 КК України враховує обставини, які пом`якшують їх покарання, а саме: щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, обтяжуючих їх покарання. Крім того, суд враховує відсутність претензій до обвинувачених з боку потерпілих, думку потерпілого ОСОБА_8 , який вважав можливим призначити обвинуваченим мінімальну міру покарання, а також ті обставини, що обвинувачені раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, на даний час працюють. Наведені вище обставини, суд визнає такими, що знижують ступінь небезпеки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для суспільства, а тому, обираючи міру покарання, суд вважає, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства і вважає можливим застосувати положення ст.75 КК України та звільнити обвинувачених від відбування покарання з випробуванням і покладанням на них обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Цивільні позови по справі не заявлялись, судові витрати, речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373 - 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі,

-за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі,

на підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити остаточно покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 (два) роки.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченим, та надіслати потерпілим.

Вирок набирає законної сили після спливу строку на апеляційне оскарження. У разі оскарження учасниками процесу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, яке набирає законної сили з моменту його проголошення.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1