Справа № 340/6/18
Провадження № 1-кп/346/78/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 р.м. Коломия

Колегія суддів Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Коломиї матеріали кримінального провадження № 0000074 від 04 квітня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2 п.п. 1, 2 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Коломийського міськрайонного суду знаходиться дане кримінальне провадження, по якому продовжується судове розслідування.

В судовому засіданні після допиту свідка прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, оскільки такий у неї закінчується 11 січня 2020 року, а всі ризики, які враховувалися при обранні вказаного запобіжного заходу передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшились і запобігти їм, шляхом застосування інших, більш м"яких запобіжних заходів неможливо через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченої даному запобіжному заходу.

Обвинувачена та її захисник проти продовження строку тримання під вартою не заперечили.

Заслухавши заявлене клопотання, взявши до уваги думки учасників судового розгляду, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вимогами статті 331 ч.1 КПК України визначено, що суд зобов"язаний розглянути клопотання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку визначеного законом та ухвалою суду. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку, суд зобов"язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, висловленої судом у п. 79 рішення Суду у справі "Харченко проти України" та у п. 170 рішення Суду у справі "Лабіта проти Італії", таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують право поваги до особистої свободи.

На даний час по вказаному провадженню по суті завершено судове розслідування і суд переходитеме до стадії судових дебатів, однак завершити судовий розгляд у строк, який залишився обвинуваченій для тримання під вартою, можливості не має, а оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років позбавлення волі або довічне позбавлення волі, колегія суддів вважає, що з урахуванням особи обвинуваченої та характеру висунутого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує їй, реальними залишаються ризики можливого ухилення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, вчинення нових злочинів та здійснення тиску на свідків і потерпілих при звільненні з-під варти.

Таким чином, вважаючи, що лише такий запобіжний захід спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, колегія суддів виходить також з тих обставин, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченої та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, приходить до висновку про неможливість зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для обвинуваченої.

На підставі викладеного та з метою забезпечення участі обвинуваченої в розгляді кримінального провадження, колегія суддів вважає необхідним продовжити обвинуваченій ОСОБА_8 термін дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 27,139-143, 327, 331, 336, 372 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів до 12 березня 2020 року.

Судове засідання по кримінальному провадженню № 0000074 від 04 квітня 2016 року про обвинувачення ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 2, п.п. 1,2 КК України відкласти на 22 січня 2020 року на 14 год. 30 хв.

Копію ухвали направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань № 12.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді : ОСОБА_2

ОСОБА_3