Провадження №: 1-кп/752/194/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002132, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сомбатхей, Угорщина, громадянина України, з освітою вищою, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що на даний час немає судимості,

обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 17.03.2017 року близько 18.30 год., знаходився в приміщенні супермаркету «Мега Маркет» за адресою: м. Київ, вул. Антоновича, 50.

Переконавшись що, поряд немає працівників магазину, та скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, вирішив повторно, таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 взяв зі стелажу жувальну гумку «Орбіт», кількістю 60 одиниць, загальною вартістю 462 грн., яку заховав до кишені куртки та направився до виходу.

Не оплативши, ОСОБА_5 з викраденим товаром пройшов повз касу, проте не зміг розпорядитися викраденим та не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками охорони, які виявили товар, який він мав намір викрасти.

Тобто, ОСОБА_5 визнається винним за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, - замах на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно.

Обвинувачений ОСОБА_5 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини. Пояснив, що в дійсності 17 березня 2017 року перебуваючи в магазині «Мега Маркет» взяв упаковку жувальної гумки, яку заховав до кишені куртки та направився до виходу. Не оплативши, пройшов повз касу, однак був зупинений охороною, які виявили товар, який мав намір викрасти. У вчиненому розкаюється. Просить врахувати, що на даний момент вважається не судимим, оскільки відбув покарання за вчиненні в минулому злочини, є учасником АТО.

Суд, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, керуючись вимогами ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак на час розгляду провадження, є таким, що немає судимості, оскільки 19.12.2019 року ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відповідно до вимог ч. 1 ст. 78 КК України, звільнений від покарання по закінчення іспитового строку за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2017 року, яким був засуджений за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і від відбування якого, на підставі ст. 75 КК України, звільнений з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, визнання вини, а також обставини того, що обвинувачений є учасником бойових дій, що підтверджено копією посвідчення.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд прийшов до висновку про необхідність призначення покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі. При з`ясуванні особи обвинуваченого, перешкод, визначених п.3 ст. 61 КК України, для застосування даного виду покарання, не встановлено.

Однак, враховуючи обставини та тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд прийшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення, згідно ст. 75 КК України, про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Підстав для призначення обвинуваченому покарання за сукупністю злочинів, згідно вимог ч.4 ст. 70 КК України, на що орієнтує суд прокурор, немає, враховуючи що ОСОБА_5 19.12.2019 року ухвалою суду уже звільнений від покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 06.11.2017 року, до винесення якого обвинувачений вчинив злочин, у вчиненні якого суд визнає його винним, по закінченню іспитового терміну.

Крім того, немає підстав для звільнення обвинуваченого від покарання за строками давності, на що орієнтує суд захисник, оскільки злочин, в якому він обвинувачується, класифікується як середньої тяжкості, і з моменту його вчинення не минуло 5 років, що, згідно ст. 49 КК України, давало би підстави застосувати строки давності, крім того, в ході судового розгляду встановлено обставини перебігу строків давності.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим за ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, та згідно ст. 76 КК України, покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1