Справа № 716/828/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2020 Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Заставна кримінальне провадження, внесене ЄРДР за №0000092 від 04.04.2020 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою технічною освітою, не працюючого, розлученого, військовозобов`язаного, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 03 квітня 2020 року, біля 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території домогосподарства що розташоване в АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_6 , діючи умисно, розуміючи протиправне значення своїх дій, маючи на меті умисне пошкодження вхідних дверей житлового будинку розташованого на території вказаного домогосподарства, облив їх речовиною для зняття лаку з нігтів «Ноготок», яка є легкозаймистою речовиною та яку останній цього ж дня придбав у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_3 , після чого здійснив підпал вищевказаних вхідних дверей житлового будинку, внаслідок чого виникнуло їх загоряння, а сам ОСОБА_4 довівши свій злочинний умисел до кінця, зникнув у невідомому напрямку.

Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_4 вхідні двері житлового будинку розташованого в АДРЕСА_2 було частково пошкоджено, чим завдано потерпілій ОСОБА_7 матеріальних збитків в сумі 500 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 194 КК України, як умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

29.05.2020 року за згодою потерпілої між обвинуваченим та прокурором укладена угода про визнання винуватості у вищезазначеному кримінальному провадженні, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000092 від 04.04.2020.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України.

Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений узгодили міру покарання останньому за вчинене ним злочин, передбачений ч.2 ст. 194 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Сторонами узгоджено звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості, пояснив, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.2 ст. 194 КК України, вину у вчиненні вищезазначеного злочину визнає повністю, погоджується на призначення узгодженого покарання. Цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, які були роз`ясненні судом. Усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, які передбачені ст. 476 КПК України.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вищезазначену угоду про визнання винуватості підтримав та просив її затвердити.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки остання відповідає вимогам норм КПК України та КК України.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала угоду та просила її затвердити. Зазначила, що вона надала згоду прокурору на укладення даної угоди, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України вбачається, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

За правилами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості.

Зміст наданої суду угоди про визнання винуватості від 29.05.2020 року відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 475 КПК України вбачається, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При погодженні міри покарання прокурором об`єктивно враховано особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який силу ст.89 КК України раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання та обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, усунення заподіяної шкоди та що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами покарання за ч.2 ст. 194 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що дане покарання, з врахування вказаних вище обставин, буде достатнє для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто таке покарання відповідатиме цілям, які передбачені ч.2 ст.50 та ч.2 ст.65 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що потерпіла ОСОБА_6 надала згоду прокурору на укладення даної угоди між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Витрати, пов`язані з проведенням експертиз в кримінальному провадженні суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у повному розмірі.

Питання про речові докази в кримінальному провадженні слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.05.2020 року в кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000092 від 04.04.2020 між прокурором Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

В порядку ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1 і 2 ч. 1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи в розмірі 2778,65 гривень.

Речові докази по справі: фрагмент матеріалу з нашаруванням речовини сіро-чорного кольору, на якій виявлено сліди змінених дистилятних нафтопродуктів, який упакований в сейф-пакет №2539197; скляну банку із надписом «Ноготок» , яку упаковано в картонну коробку і поміщено в сейф-пакет №INZ1068695 та металевий предмет, схожий на розкладний ніж із гравіюванням «NATOMILITARY», упакований в сейф-пакет №INZ1068696; скляну банку з надписом «Ноготок», яку упаковано в картонну коробку з біркою і поміщено в сейф-пакет №5306115, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Заставнівського ВП Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області - знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Чернівецького апеляційного суду через Заставнівський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_8