У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.01.2020 Справа №607/12180/17

Колегія суддів Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря с/з ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

представника потерпілої адвоката ОСОБА_8

під час проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 07 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження із матеріалами за №0000234 від 07 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження застосованого відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, оскільки строк застосування вказаного запобіжного заходу закінчується та на даний час кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 перебуває на стадії судового розгляду, а підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою відсутні, оскільки ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу останньому, зокрема і його продовження, на даний час не зменшились, а саме останній перебуваючи на волі, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, крім цього незаконно випливати на потерпілу, свідків та інших учасників кримінального провадження, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заперечив щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою та просить змінити останньому запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Представник потерпілої ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання прокурора та просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 .

Вирішуючи клопотання прокурора, який вважає за необхідне продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , думку захисника та обвинуваченого, які заперечили щодо клопотання прокурора та захисник просить змінити запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт, думку представника потерпілої, який підтримав клопотання прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що у задоволенні клопотання захисника слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до двох місяців з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 09 серпня 2017 року ОСОБА_6 обрано запобіжного захід у вигляді тримання під вартою та в подальшому останньому неодноразово продовжувався строк обраного запобіжного заходу зокрема, 11 листопада 2019 року ОСОБА_6 продовжено строк тримання під вартою до 10 січня 2020 року, оскільки наявний ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Колегія суддів враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Статею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.
Таким чином, колегія суддів не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.
Крім цього колегія суддів враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, яке у відповідності до ст.12 КК України за ступенем тяжкості відноситься до особливо тяжкого злочину, вчиненого проти життя та здоров`я особи, за який у разі доведеності його вини передбачено покарання на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі; ризики, встановлені колегією суддів при продовженні строку тримання під вартою, а саме з огляду на санкцію статті обвинувачення ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, зможе переховуватися від суду, а також з огляду на особу обвинуваченого, який раніше був судимий за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним ризикам. Відтак враховуючи вимоги ст. 178 КПК України та з метою забезпечення дієвості кримінального провадження, а також забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого до двох місяців.

На підставі викладеного та керуючись: главою 18 КПК України, ст.ст. 317, 318, 331, 376 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який, зокрема домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 - задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою ОСОБА_6 терміном до двох місяців, тобто до 02 березня 2020 року.

Судове засідання в кримінальному провадженні, за №0000234 від 07 серпня 2017 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.13 ч.2 ст.115 КК України, відкласти до 12 год. 30 хв. 22 січня 2020 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_6 , його захиснику, прокурору, а також направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 .

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
Головуючий суддяОСОБА_1