У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.05.2020 рокуСправа № 634/449/20 Провадження № 1-кп/634/171/20

Сахновщинський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Сахновщина Харківської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за №0000468 від 22 листопада 2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст.152. ч.1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Сахновщинського районного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000468 від 22 листопада 2019 року відносно ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186, ч.1 ст. 309, ч. 1 ст.152, ч.1 ст. 122 КК України.
Прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого, на строк 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стала наявність обґрунтованої підозри та сукупності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_4 , після вчинення злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років, може переховуватися від органів досудового розслідування, або суду з метою уникнення кримінального покарання. Незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 , та потерпілу ОСОБА_7 , шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності так, як свідок ОСОБА_6 є його співмешканка та вони проживають в одному будинку, потерпіла ОСОБА_7 є сусідкою де проживає підозрюваний. Вчинити інші кримінальні правопорушення так як раніше неодноразово судимий за злочини та перебував в місцях позбавлення волі та може скоювати в подальшому аналогічні злочини.

На підставі викладеного, прокурор вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли та не зменшились, а тому до ОСОБА_4 не може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважав за можливе змінити запобіжний захід на домашній арешт. В обґрунтування зазначив, що має постійне місце проживання, цивільну дружину та неповнолітню дитину.
Захисник ОСОБА_5 , зазначив, що клопотання прокурора задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим, так прокурором недоведене існування ризиків зазначених у клопотанні, а також що більш м`який запобіжний захід, не здатний їм запобігти.
Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає можливим продовжити запобіжний захід обвинуваченому у виді тримання під вартою, виходячи із наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 01.04.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів до 29.05.2020 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, має зареєстроване місце проживання, не працює, в силу ст. 89 КК України не судимий.
Враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання його винним, кількість епізодів злочинної діяльності, в яких він обвинувачується, інші обставини кримінального провадження, суд приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження наявні ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідка ОСОБА_6 , та потерпілу ОСОБА_7 , шляхом погроз, умовлянь пропозицій з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Щодо ризику впливати на свідка та потерпілу то вказаний ризик є реальним, оскільки до затримання обвинувачений ОСОБА_4 проживав спільно зі свідком ОСОБА_6 , вони були співмешканцями. Потерпіла ОСОБА_7 проживає по сусідству з домоволодінням обвинуваченого.
Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 до затримання офіційно не був працевлаштований, отже він не має законних джерел для існування, а тому може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Суд критично ставиться до пояснень обвинуваченого щодо наявності на утриманні неповнолітньої дитини, оскільки до суду ненадана доказів на підтвердження вказаних обставин. А посилання обвинуваченого на наявність постійного місця проживання де він проживає зі своєю матір`ю самі по собі не можуть свідчити про зменшення ризиків, передбачених ст. 177 УПК України.
За таких обставин суд не може визнати обґрунтованими доводи обвинуваченого та його захисника щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, зокрема на домішаній арешт, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, попередження переховуванню від суду, вчиненню інших кримінальних правопорушень а також впливу на свідка та потерпілу суд на даній стадії судового провадження вважає за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_4 на строк до 60 днів.
Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 314-317, 331, 369, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 22 липня 2020 року, включно.

Розмір застави в сумі 40540 грн, визначений ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 07 лютого 2020 року, залишити без змін.
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в частини продовження заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: /підпис/
Копія вірна. Суддя: