Провадження № 1-м/761/34/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , особи, в інтересах якої подано скаргу - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Києва скаргу захисника ОСОБА_5 про перевірку наявності підстав для звільнення з-під варти громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника ОСОБА_5 щодо перевірки підстав для звільнення з-під варти громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 не переховувався від правосуддя у Російській Федерації, має постійне місце проживання на території України. Крім того, заявник посилався на те, що слідчим суддею скасовано постанову прокурора про видачу ОСОБА_7 компетентним органам Російської Федерації.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали скаргу та просили її задовольнити з наведених підстав.

Особа, в інтересах якої подано клопотання, ОСОБА_7 просив задовольнити клопотання.

Прокурор заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її необґрунтованість, оскільки сторона захисту не надала доказів на підтвердження належної процесуальної поведінки ОСОБА_7 у разі його звільнення з-під варти.

Слідчий суддя, заслухавши доводи учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку про таке.

ОСОБА_7 04.12.2019 затриманий працівниками Державної прикордонної служби України у зв`язку з розшуком правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.11.2019 до ОСОБА_7 застосований тимчасовий арешт строком 40 днів.

У подальшому, Генеральною прокуратурою України отримано запит компетентного органу Російської Федерації про видачу гр. ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності.

Проведення екстракційної перевірки відносно вказаної особи доручено прокуратурі Київської області.

У ході перевірки встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів за п. «а», «з» ч. 2 ст. 126 (викрадення особи групою осіб за попередньою змовою з корисливих мотивів), ч. 4 ст. 111 (умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб за попередньою змовою, на замовлення, що потягло смерть потерпілого) Кримінального кодексу Російської Федерації.

Постановою Ленінського районного суду м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації від 11.06.2015, уточненою постановами Ленінського районного суду м. Владивосток Приморського краю Російської Федерації від 08.02.2016 та 15.02.2016 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У зв`язку з цим постановою СУ СК РФ по Приморському краю від 03.06.2015 ОСОБА_7 оголошено у розшук.
Постановою ОУР ВП № 3 УМВС Росії по м. Владивосток від 15.06.2015 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.01.2020 до ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою для забезпечення його подальшої видачі запитуючій стороні (екстрадиційний арешт), строк якого у подальшому подовжений до 28.04.2020.
Інкриміновані ОСОБА_7 злочинні діяння відповідають кримінальним правопорушенням за ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк понад один рік.

Строк давності притягнення до відповідальності за вказані діяння не закінчився.

Оцінюючи ризик ухилення затриманого від органів правопорядку, слідчий суддя бере до уваги, високу ймовірність такої поведінки з боку ОСОБА_7 , оскільки останній тривалий час не проживає на території держави, яка його розшукує, перебуває у міжнародному розшуку.

Згідно з ч. 1 ст. 585 КПК слідчий суддя має право застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з перебуванням особи в умовах несвободи, лише за наявності обставин, які виключають її втечу та гарантують у подальшому її видачу.

Доводи сторони захисту щодо наявності у ОСОБА_7 постійного місця проживання хоч і свідчать на користь зменшення ризику переховування, однак не є достатніми для гарантування належної процесуальної поведінки останнього у разі звільнення його з-під варти.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується компетентними органами Російської Федерації у вчиненні злочину, що спричинив загибель людини, що у свою чергу також доводить ризик переховування ОСОБА_7 .

Доводи ОСОБА_7 слідчим суддею не приймаються до уваги, оскільки у силу ч. 8 ст. 584 КПК під час розгляду клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість особи і не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави.

На переконання слідчого судді скасування постанови прокурора про видачу ОСОБА_7 , не свідчить про зменшення ризику переховування останнього.

Отже, є підстави для подальшого утримання ОСОБА_7 під вартою, оскільки продовження застосування до нього екстрадиційного арешту до вирішення питання про фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації є єдиним можливим і достатнім засобом для запобігання ймовірним спробам ОСОБА_7 уникнути передачі його правоохоронним органам Російської Федерації.

З огляду на викладене, керуючись ст. 5 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, ст.532, 584 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
У задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу громадянину Російської Федерації ОСОБА_7 відмовити

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1