У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.04.2020 Справа №607/5933/20

07 квітня 2020 року

Провадження 1-кс/607/2714/2020

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_3 , за погодження із прокурором ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні №0000792 від 23.03.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.289 КК України, у якому просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21013, 1982 року випуску, номер двигуна № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 .

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження .№0000792 від 23.03.2020 року, дослідження усіх обставин, а також проведення необхідних слідчих дій, просить дозволити його зберігання на території спеціального арешт майданчика, що в с.Байквці Тернопільського району Тернопільської області на термін, який необхідний для проведення слідчих дій.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що у період часу із 15:30 години 21.02.2020 року по 17:30 години 22.03.2020 року невідома особа перебуваючи в м.Тернопіль по бул. Д.Галицького, 4 неподалік піцерії "Бянко" заволоділа транспортним засобом марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 , жовтого кольору, чим завдала шкоду на суму 10300 гривень.

За даним фактом 23 березня 2020 року за повідомленням ОСОБА_5 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000792 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 12 березня 1983 року, автомобіль ВАЗ 21013, 1982 року випуску, номер двинуга № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 , жительки с. Залужжя, Збаразького району, Тернопільської області.

05 квітня 2020 року, під час огляду місця події було виявлено автомобіль ВАЗ 21013, 1982 року випуску, номер двинуга № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходився поблизу с. В. Бірки, Тернопільського р-ну, Тернопільської області.

Під час огляду місця події 05.04.2020 року вказаний транспортний засіб було вилучено та поміщено на спец майданчик в с. Байківці, Тернопільського району, Тернопільської області.

Вказує, що на автомобілі ВАЗ 21013, 1982 року випуску, номер двинуга № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_3 можуть бути присутні ознаки злочину, тому останній є речовим доказом у вказаному правопорушенні.

Посилаючись на наведене та те, що вилучений автомобіль має значення речового доказу під час розслідування даного кримінального провадження, слідчий просив клопотання задовольнити.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходами забезпечення кримінального провадження є, у тому числі, арешт майна.

Відповідно до вимог ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В силу вимог ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з вимогами ч.ч.1, 2 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається, у тому числі з метою забезпечення збереження речових доказів.

Вимоги до клопотання про арешт майна визначені ст. 171 КПК України.

Так, із клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Перевіривши клопотання слідчого про арешт майна на відповідність вимогам закону, слідчий суддя встановив, що воно подано без додержання вимог ст. 171 КПК України.

Встановлено, що у матеріалах клопотання відсутні підтверджуючі документи про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем транспортного засобу, на який слідчий просить накласти арешт.

Як вбачається із клопотання, слідчий вказує, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, даний транспортний засіб зареєстровано на ім`я ОСОБА_6 .

Однак, до клопотання не долучено підтверджуючих документів зокрема, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, відомостей з Регіонального сервісного центру МВС України. Відсутня інформація про користувача даного транспортного засобу.

Відсутність вказаної інформації позбавляє суд можливості повідомити про розгляд вказаного клопотання власника чи володільця такого майна, на підставі вимог ч. 1 ст.172 КПК України.

Окремо слід зазначити, що відповідно до вимог ст.64-2 КК України, права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Таким чином, суб`єктом звернення із зазначеним клопотанням, якщо таке майно не належить підозрюваному має бути саме прокурор, а не слідчий.

Згідно з вимогами ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна слід повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві годин для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, а саме: подання належним чином оформленого клопотання із зазначенням та долученням підтверджуючих документів, відомостей про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем такого майна, на яке слідчий просить накласти арешт, обґрунтування необхідності накладення арешту та з врахуванням вимог ст.64-2 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.172 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна - повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві годин для усунення недоліків, який рахувати з моменту отримання копії даної ухвали, а саме: подання належним чином оформленого клопотання із зазначенням та долученням підтверджуючих документів, відомостей про те, хто саме є власником, володільцем чи користувачем такого майна, кожного зокрема, на яке слідчий просить накласти арешт, обґрунтування необхідності накладення арешту та з врахуванням вимог ст.64-2 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1