Справа №635/3356/19
Провадження № 1-кп/635/51/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретар судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 04 березня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 31 березня 2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням на строк 1 рік;
- 26 травня 2011 року Красноградським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 квітня 2012 року вирок Красноградського районного суду Харківської області від 26 травня 2011 року змінений, з вироку виключена ч. 4 ст.70 КК України, визначено покарання 3 роки позбавлення волі; звільнений 29 червня 2013 року умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 5 днів;
- 15 березня 2018 Харківський районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,
-10 квітня 2019 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 28 лютого 2019 року близько 18.00 години, рухаючись на електропоїзді сполученням «Харків-Красноград», поблизу залізничної зупинки «Карачевка», розташованої в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області, маючи намір, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, під приводом відправити текстове повідомлення попросив у раніше знайомого йому ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки «Samsung galaxy J7» вартістю 3775 гривень 67 копійок, при цьому переконав останнього, що він поверне йому телефон після відправлення текстового повідомлення, на що потерпілий передав ОСОБА_3 належний йому мобільний телефон. Заволодівши вказаним телефоном, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що потерпілий не спостерігає за його діями, з місця злочину зник та розпорядився майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3775 гривень 67 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що він 28 лютого 2019 року на Південному вокзалі зустрівся з ОСОБА_5 . До цього він ОСОБА_5 не бачив, проте вони деякий час спілкувалися по телефону. Вони разом вирушили на електропоїзді до м. Красноград. Під час поїздки він вирішив заволодіти мобільним телефоном ОСОБА_5 з метою здати його до ломбарду. Він попросив у ОСОБА_5 мобільний телефон, при цьому переконав останнього, що поверне його. ОСОБА_5 передав йому мобільний телефон. В подальшому він, скориставшись тим, що потерпілий відійшов за кавою, з місця злочину зник. Мобільний телефон здав до ломбарду.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується з негативного боку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до злочинів середньої тяжкості, обставини вчинення злочину, думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, особу обвинуваченого, та вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах позбавлення волі та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції ч.2 ст. 190 КК України з урахуванням вимог ст.65 КК України у вигляді реального позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_3 вчинив зазначений злочин до ухвалення вироку Ленінським районним судом м. Харкова від 10 квітня 2019 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по проведенню судової товарознавчої експертизи № 6377 від 27 березня 2019 року на суму 785,00 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не пред`явлено.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю злочинів за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 10 квітня 2019 року шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 18 березня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експертів по проведенню судової товарознавчої експертизи, у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1