Справа № 521/1687/20
Провадження № 1-кп/521/833/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

у відкритому підготовчому судовому засіданні у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 17.01.2020 року за № 0000079, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Одесі, має середню освіту, не працює, одружений, зареєстрований і проживає за адресою АДРЕСА_1 , судимий 12.06.2018 Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 162 ч. 1 КК України до покарання у виді штрафу в сумі 850 грн.,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 засудженому ОСОБА_4 було замінено призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2018 покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. на покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин.

03.06.2019 ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, отримав направлення для відбування громадських робіт до КП ЖКС «Хмельницький» за адресою м. Одеса, Серединський сквер, 1, та повинен був приступити до відбування покарання з 07.06.2019, про що зазначено в направленні. Однак, в установлений строк 07.06.2019 року до підприємства КП ЖКС «Хмельницький» не з`явився і станом на 17.01.2020 не приступив до відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин.

Таким чином, ОСОБА_4 винен у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

28.01.2020 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у повному обсязі висунутого йому обвинувачення за ч. 2 ст. 389 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, у якому беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені заходи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України. Пояснив суду, що визнає всі обставини, вказані в обвинуваченні, викладені в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється.

Захисник підтвердив згоду щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, знайшли своє підтвердження під час судового засідання.

Згідно зі ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України, є злочином невеликої тяжкості, від якого немає потерпілих.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст.ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, особи обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, не працює і не зайнятий корисною справою, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, сторонами визначено остаточне покарання відповідно до положень ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та Кримінального кодексу України, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.01.2020 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначивши покарання у виді арешту на строк два місяці.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання, призначене вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2018 року і замінене на підставі ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 07.11.2018 року, у виді п`ятдесяти годин громадських робіт, що відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України відповідає шести дням арешту. За сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді арешту на строк два місяці шість днів.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляцій, які можуть бути подані з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суддя ОСОБА_1