Провадження № 1-кп/947/590/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002062 від 14.10.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, працюючого за наймом, неодруженого, має сина 2013 року народження, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тел. ( НОМЕР_1 ), не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 13.10.2019 року біля 21 години 45 хвилин, знаходячись в салоні автомобілю марки «Nisan Note» сірого кольору д.р.н. НОМЕР_2 , розташованого біля будинку № 70 в по вулиці Макарова в м. Одесі, маючи прямий умисел направлений на заволодіння чужим майном із корисливих мотивів, з метою особистої наживи, попросив для тимчасового користування у ОСОБА_5 належний йому мобільний телефон марки «MEIZU» моделі «М5 Note 16 gb» в корпусі темно сірого кольору ІМЕІ: НОМЕР_3 ІМЕІ2: НОМЕР_4 вартістю 1959 гривень 67 копійок, всередині якого знаходилась сім-картка мобільного оператору «Водафон» з номером телефону « НОМЕР_5 », яка матеріальної цінності не має. В свою чергу ОСОБА_5 , будучи введеним в оману, передав обвинуваченому ОСОБА_4 свій мобільний телефон із сім-карткою. Однак, обвинувачений ОСОБА_4 не маючи намірів повертати потерпілому ОСОБА_5 вищевказаний мобільний телефон із сім карткою, шляхом обману заволодів вказаним майном та в подальшому з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпорядитися ним на власний розсуд, чим заподіяв майнову шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 1959 гривень 67 копійок.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, визнав повністю, та пояснив, що 13.10.2019 року він знаходився в автомобілі Nisan, та попросив у чоловіка який теж був в автомобілі, його мобільний телефон, але потім він його йому не віддав та заволодів ним. У вчиненому кається та просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням матеріалів характеризуючи її особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.1 ст. 190 КК України за кваліфікуючими ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шайраство).
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не одружений, працює за наймом, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, не судимий в силу ст. 89 КК України, посередньо характеризується за місцем мешкання, та враховуючи обставини які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: визнання вини, щире каяття у скоєному, та відсутність обставин які обтяжують покарання, відсутність у потерпілого вимог матеріального характеру до обвинуваченого,враховуючи вищезазначені обставини, та керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 з застосуванням ст. 75 КК України, суд керується позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Цивільний позов по справі не заявлено.
Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370,371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави грошові кошти за проведення товарознавчої експертизи № 432 ТГ від 28.10.2019 року в розмірі 628 гривень 04 копійки.

Речовий доказ, вважати повернутим за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1