Справа № 298/1791/19 Провадження № 1-кп/304/133/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинувача прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України питання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, без освіти, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого,

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Перечинського районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави, посилаючись на те, що останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який відноситься до тяжких злочинів, а також те, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора заперечив та просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 думку захисника підтримав.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, однак раніше ним було подано заяву про розгляд справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, без його участі, претензій до нього не має.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Так, відповідно до частин 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 цього Кодексу незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно зі статтею 5 п. 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 13 грудня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 11 лютого 2020 року із визначенням розміру застави у сумі 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн.

Також встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 слугувало те, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Крім цього встановлено, що зазначені ризики у вищевказаній ухвалі на даний момент фактично не відпали та не зменшились.

Разом з цим встановлено, обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, неодружений, раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні корисливі злочини, а також порушував умови застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, який до нього раніше застосувався ухвалою слідчого судді від 28 листопада 2019 року.

Тому, з урахуванням вищевикладеного та враховуючи тяжкість злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , та приймаючи до уваги те, що існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на даний момент фактично не відпали та не зменшились, а тому суд вважає, що ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою ще на 60 (шістдесят) днів.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 5 ст.182 та ч. 3 ст. 183 КПК України суд визначає обвинуваченому ОСОБА_4 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 (сорок дві тисячі сорок) гривень.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, у разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки, а саме: прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу прокурора чи суду у період часу з 22 год 00 хв. вечора до 06 год 00 хв. ранку наступної доби та повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Також, роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Керуючись ст. 5 п. 1 пп. «с» Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. 29 Конституції України, статтями 177, 178, 181, 183, 194, 197, 331, 369 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , зареєстрованому в АДРЕСА_2 , продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 07 квітня 2020 року (включно) із визначенням застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає суму 42 040 (сорок дві тисячі сорок) грн.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В разі внесення застави, у порядку ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою кожного разу у визначений ними час для проведення процесуальних дій у даному кримінальному провадженні;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає ( АДРЕСА_1 ) у період часу з 22 год 00 хв. вечора до 06 год 00 хв. ранку наступної доби, без дозволу прокурора чи суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити, що у разі невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застава буде звернута в дохід держави.

Дата закінчення дії ухвали 07 квітня 2020 року.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Перечинський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1